ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7181/20	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
          розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року (суддя Рищенко А.Ю.) у справі №160/7181/20 за позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного до ОСОБА_1 про відшкодування витрат та зустрічним позовом    ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправним наказу та поновлення на посаді, -

                                                    встановиВ:

Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного звернулася до суду з позовом в якому просила стягнути з ОСОБА_1 на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 310 021,80 грн.    
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідачем було подано рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із достроковим розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу. У зв`язку  із звільненням за вказаними підставами відповідач був зобов`язаний відшкодувати витрати на його утримання у Національній академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. Позивач вказував, що відповідачем було сплачено частково заборгованість у розмірі 2 591,90 грн., однак заборгованість у розмірі 310 021,80 грн. до теперішнього часу відповідачем у добровільному порядку не відшкодована, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. 
ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Тимчасово виконуючого обов`язки Начальника Національної академії Сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного О. Шевченка № 35-кс від 22.05.2020 (параграф 2) в частині розірвання контракту щодо відрахування з числа курсантів та звільнення ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 на посаді курсанта третього курсу навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії спеціальності “Військове управління (за видами Збройних Сил) спеціалізації “Управління діями підрозділів артилерії”.
В обгрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 посилався на те, що відповідачем за зустрічним позовом не надано доказів систематичного невиконання ОСОБА_1 умов 
контракту у відповідності до п. 2.13. Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 № 170, а отже твердження відповідача за даним зустрічним позовом про можливість відрахування ОСОБА_1 , у зв`язку із розірванням контракту зумовленим недотриманням умов його виконання, є безпідставним та необґрунтованим. Тобто, як зазначав ОСОБА_1 , жодних проступків, які б могли стати підставою для відрахування ОСОБА_1 із числа курсантів останній не скоював, ніяких об`єктивних даних (доказів) про такі дії у відповідача немає. ОСОБА_1 сумлінно та добросовісно ніс службу та навчався в академії, що також виключає можливість його відрахування саме у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного – задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь позовом Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати, пов`язані з його утриманням у зазначеному закладі вищої освіти у розмірі 310  021,80грн.
За наслідками розгляду справи, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність наказу № 35-кс від 22.05.2020 (параграф 2) в частині розірвання контракту щодо відрахування з числа курсантів та звільнення ОСОБА_1 , оскільки такий наказ відповідає як правовим підставам для відрахування курсантів, що визначені Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008, так і фактичним обставинам, які встановлені у межах цієї справи, та які стали підставою для розірвання контракту.
У свою чергу, як зазначив суд першої інстанції, розірвання контракту з підстав, передбачених підпунктом “ж” (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем), є підставою відшкодування курсантом витрат, пов`язаних з його утриманням у вищому навчальному закладі.
Не погодившись з рішенням суду, позивач за зустрічним подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні первісного позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач за зустрічним позовом вказує на те, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про відшкодування витрат поданий з пропуском строку, який визначено ч.5 ст.122 КАС України. З цього приводу скаржник вказує на те, що контракт з ним розірвано 22 травня 2020 року, а з позовом до суду Академія звернулася 01.07.2020р., тобто з пропуском місячного строку. Також скаржник висловлює свою незгоду і з рішенням суду першої інстанції, в частині визнання правомірним розірвання контракту. З цього приводу скаржник вказує на те, що такий контракт було розірвано без достатніх для цього правових підстав та без дотримання Академією процедури розірвання контракту та відрахування позивача з числа курсантів. Так, за позицією скаржника, його рапорт не містив прохання розірвати контракт через небажання продовжувати навчання; рапорт був адресований не начальнику Академії; із скаржником не було проведено бесіди перед розірванням контракту, що прямо передбачено Інструкцією №490; Академією не було надано доказів систематичного невиконанням умов контракту, як то зазначено в оскаржуваному наказі.
У відзиві на апеляційну скаргу Національна академія сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом начальника Національної академії від 28.08.2017 № 72-КС (по особовому складу) ОСОБА_1 було зараховано на перший курс навчання до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного. 
З 01.09.2017 ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу Національної академії та на всі види забезпечення, що підтверджується наказом начальника Національної академії від 01.09.2017 № 221 (по стройовій частині).
01.09.2017 між Міністерством оборони України в особі начальника Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного та солдатом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу. 
Згідно з п. 1 вказаного контракту відповідач зобов`язувався, зокрема, відшкодовувати Міністерству оборони України витрати, пов`язані із його утриманням у закладі, в якому проходить військову службу (навчання), у разі дострокового розірвання Контракту через небажання продовжувати навчання або недисциплінованість чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення цього закладу.
05.05.2020 солдат ОСОБА_1 подав рапорт про відрахування його з числа курсантів Національної академії у зв`язку із достроковим розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу. Крім того, у даному рапорті відповідач зазначив про свою обізнаність із обов`язком відшкодувати витрати, пов`язані із його утриманням у навчальному закладі, на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 964 від 12.07.2006 “Про затвердження порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах” та зобов`язався їх відшкодувати.
Наказом начальника Національної академії від 22.05.2020 № 35-КС (по особовому складу) із солдатом ОСОБА_1 відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України “Про військовий обов`язок і військову службу”, пунктів 36, 227 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, відраховано його з числа курсантів у зв`язку із розірванням контракту через відмову від подальшого проходження військової служби на посадах офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу, звільнено з військової служби у запас за підпунктом “ж” (у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем).
Також наказом начальника Національної академії від 22.05.2020 № 122 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, зобов`язано відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 01.09.2017 по 22.05.2020 в сумі 312 613,70 грн. 
Того ж дня ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено із довідкою-розрахунком № 59 про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 312 613,70 грн., згідно з якою він зобов`язується оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 22.06.2020.
22.05.2020 ОСОБА_1 було здійснено часткове погашення заборгованості перед позивачем у сумі 2 591,00 грн.
Оскільки до 22.06.2020 ОСОБА_1 у повному обсязі не були відшкодовані витрати, пов`язані з його утриманням у вищому навчальному закладі, Національна академія звернулася із позовом до суду.
У свою чергу, ОСОБА_1 звернувся до суду із зустрічним позовом, в якому порушив питання про неправомірність розірвання з ним контракту про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Підстави припинення (розірвання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду (крім періодів з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації), визначені п.2 ч.5 ст. 26 Закону № 2232-XII, а саме: у зв`язку із закінченням строку контракту; за станом здоров`я; за віком; у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; через сімейні обставини; через службову невідповідність; у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі, позбавлення військового звання чи позбавлення права займати певні посади; у зв`язку з позбавленням військового звання у дисциплінарному порядку; у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням, яким військовослужбовця притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення та накладено стягнення у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, що пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; у зв`язку з неможливістю призначення на іншу посаду у разі прямого підпорядкування близькій особі; у зв`язку із застосуванням заборони, передбаченої частинами третьою або четвертою    статті 1 Закону України "Про очищення влади"; як такі, що не пройшли встановлений випробувальний строк, визначений частиною першою статті 21-2 цього Закону; які уклали контракт на строк до закінчення особливого періоду або до оголошення рішення про демобілізацію та вислужили не менше 24 місяців військової служби за контрактом, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду; які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду; у зв`язку з набранням законної сили судовим рішенням про визнання активів військовослужбовця чи активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України    випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави.
Отже, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, законодавцем чітко визначені підстави для припинення (розіравання) контракту та звільнення з військової служби військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом під час дії особливого періоду.
Підставою звільнення за підпунктом “ж” п.2 ч.5 ст.26 Закону № 2232-XII є систематичне невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі, врегульовані Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008.
У свою чергу,  механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, визначено Інструкцією про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженою наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009.
У відповідності із п.2.15 Інструкції №170 контракт про проходження служби (навчання) припиняється (розривається), а курсанти, які навчаються, відраховуються наказами по особовому складу зі списків змінного складу військових навчальних закладів за підставами та у порядку, визначеними пунктом 36 Положення.
За скоєні протягом одного навчального року порушення військової дисципліни, які обліковуються для оцінки стану дисципліни згідно з Інструкцією з надання доповідей і донесень про події, порушення та їх облік, вчинення інших правопорушень курсант відраховується з військового навчального закладу через недисциплінованість, а контракт про проходження військової служби (навчання) припиняється (розривається) через службову невідповідність.
У разі невиконання навчального плану, небажання продовжувати навчання чи відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського або офіцерського складу після закінчення військового навчального закладу контракт про проходження військової служби (навчання) припиняється (розривається) у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем. Курсанти, які до навчання проходили військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та військову службу за контрактом, відраховуються з навчання і направляються до військових частин, з яких вони прибули на навчання. Рішення про продовження військової служби такими військовослужбовцями приймають посадові особи, визначені абзацами другим, третім пункту 227 Положення.
Отже, небажання продовжувати навчання чи відмова від проходження військової служби на посадах осіб сержантського і старшинського складу або офіцерського складу після закінчення вищого навчального закладу (як про те зазначено у спірному випадку ОСОБА_1 у поданому рапорті), є підставою для припинення (розірвання) контракту у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.
Таким чином, Національною академією, з огляду на поданий рапорт ОСОБА_1 , правильно визначено правові підстави для розірвання контракту та відрахування ОСОБА_1 з числа курсантів.
З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими аргументи позивача про те, що відповідачем за зустрічним позовом не було надано доказів систематичного невиконання умов контракту.
Щодо аргументів ОСОБА_1 про недотримання Національною академією процедури розгляду рапорту та відрахування з числа курсантів, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Так, вказуючи на порушення відповідачем за зустрічним позовом процедури розгляду рапорту, позивач зазначає про те, що такий рапорт не був адресований начальнику Академії, який має право вирішувати питання про відрахування з числа курсантів.
Пунктом 1.2 Інструкції про порядок переведення, відрахування та поновлення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 24.12.1997 року №490 (далі - Інструкція 490), визначено, що ця Інструкція регулює питання переведення курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ) з однієї спеціальності на іншу, із одного ВВНЗ до іншого, а також питання відрахування та поновлення їх у ВВНЗ.
Відповідно до п. 3.8 Інструкції 490 підставою для відрахування курсанта (слухача) через небажання продовжувати навчання є його рапорт, поданий у встановленому порядку.
Згідно з п. 1.4 Інструкції 490 розгляд рапортів курсантів (слухачів) про переведення, відрахування та поновлення на навчанні повинен проводитися у терміни і в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», та вимогами розділу 5 «Про заяви, пропозиції і скарги» Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.
Положеннями п. 111 Розділу 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України передбачено, що заява, скарга пропозиція подається військовослужбовцями, зокрема, і в порядку підпорядкованості.
Рапорт від 05.05.2020 року подано ОСОБА_1 в порядку підпорядкованості. Згідно з текстом рапорту, ОСОБА_1 просив начальника 25 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії про «...клопотання перед вищим командуванням про відрахування з числа курсантів у зв`язку з достроковим розірванням контракту...».
Начальник 25 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії клопотав перед начальником факультету ракетних військ і артилерії по суті рапорту ОСОБА_1 , про що свідчить відповідна відмітка на рапорті ОСОБА_2 від 05.05.2020 року.
Начальник факультету ракетних військ і артилерії клопотав перед начальником Національної академії по суті рапорту начальника 25 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії, про що свідчить відповідна відмітка на рапорті від 05.05.2020 року.
Начальником Національної академії позитивно розглянуто рапорт ОСОБА_1 та видано розпорядження про оформлення документів на його відрахування, про що свідчить відповідна резолюція начальника Національної академії генерал-лейтенанта ОСОБА_3 на рапорті від 05.05.2020 року 
Таким чином, встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 звернувся в порядку підпорядкованості до начальника Національної академії з «чітким та однозначним проханням» про «відрахування з числа курсантів у зв`язку з достроковим розірванням контракту» у відповідності до вимог Розділу 5 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Закону України «Про звернення громадян» та Інструкції 490.
Отже, аргументи позивача про порушення відповідачем процедури відрахування з числа курсантів, з огляду на те, що рапорт не був адресований начальнику Академії, є безпідставними.
З приводу аргументів позивача про те, що з ним не було проведено бесіду, що є обов`язковим перед відрахуванням курсанта, слід зазначити таке.
Відповідно до п. 3.10. Інструкції 490, з метою запобігання необ`єктивності в розгляді питань, відрахуванню кожного курсанта (слухача) повинна передувати особиста бесіда керівників ВВНЗ та факультету. І тільки тоді, коли ця робота не дала позитивних результатів, приймається рішення про відрахування курсанта (слухача).
З метою об`єктивного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 05.05.2020 року, з`ясування його ставлення до подальшого проходження служби з ним 05.05.2020 року проведено відповідні бесіди: начальником 25 навчального курсу факультету ракетних військ і артилерії майором ОСОБА_4 ; тимчасово виконуючим обов`язки начальника факультету ракетних військ і артилерії підполковником Дзюбою В.О.; начальником Національної академії генерал-лейтенантом ОСОБА_5 , - в результаті яких встановлено, що ОСОБА_1 «бажає відрахуватися з числа курсантів» Національної академії, клопоче про дострокове розірвання контракту та звільнення з військової служби».
Вищезазначене підтверджується відповідними аркушами бесіди, з якими ОСОБА_1 ознайомився під особистий підпис (а.с.77-79).
Крім того, відповідно до п. 3.11. Інструкції 490 при вирішенні питання про відрахування курсантів (слухачів) кожен випадок відрахування (крім відрахування за станом здоров`я, сімейними обставинами, звинувачувальним вироком суду) обов`язково розглядається на вченій раді ВВНЗ. Готують всі необхідні документи і матеріали для розгляду на засіданні вченої ради начальники відповідних факультетів.
Рапорт ОСОБА_1 щодо його відрахування та розірвання контракту розглянуто Вченою Радою факультету ракетних військ та артилерії 05.05.2020 року (а.с.81) та 06.05.2020 року Вченою Радою Національної академії (а.с.80). Вченою Радою факультету ракетних військ та артилерії та Вченою Радою Національної академії за результатами вивчення питання ухвалено клопотати перед командуванням Національної академії про відрахування ОСОБА_1 з Національної академії.
Отже, аргументи позивача про недотримання відповідачем вимог Інструкції №490, є безпідставними.
Щодо аргументів позивача про його відрахування неповноважною особою.
Відповідно до п. 3.1 Інструкції 490 відрахування курсантів та слухачів, що не мають офіцерських звань, здійснюється з другого і наступних курсів, крім випускного - начальником вищого військового навчального закладу з дозволу начальника, якому цей ВВНЗ підпорядкований.
ОСОБА_1 , на час відрахування, був курсантом ІІІ курсу.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що тимчасове виконання обов`язків начальника Національної академії з 22 по 23.05.2020 року покладено на першого заступника начальника академії полковника ОСОБА_6 , що підтверджується наказом начальника Національної академії від 22.05.2020 року №121 (а.с.84).
Отже, оскаржуваний наказ від 22.05.2020 року № 35-КС про відрахування позивача за зустрічним позовом з числа курсантів Національної академії видано уповноваженою на це особою.
Щодо аргументів позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позов Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про відшкодування витрат поданий з пропуском строку, який визначено ч.5 ст.122 КАС України. З цього приводу позивач за зустрічним позовом зазначає те, що контракт з ним розірвано 22 травня 2020 року (дата видання оскаржуваного наказу), а з позовом до суду Академія звернулася 01.07.2020р., тобто з пропуском місячного строку.
З приводу таких аргументів позивача суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Таким чином, строк звернення до суду, у спірному випадку, становить один місяць і вказаний строк, за загальним правилом, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав. свобод чи інтересів.
Встановлені обставини справи свідчать про те, що наказом начальника Національної академії від 22.05.2020 року №35-КС із ОСОБА_1 достроково розірвано контракт про проходження військової служби (навчання) у Збройних Силах України курсантами вищого військового навчального закладу, відраховано його з числа курсантів.
Наказом начальника Національної академії від 22.05.2020 року №122 ОСОБА_1  виключено зі списків особового складу Національної академії та всіх видів забезпечення, та зобов`язано останнього відшкодувати витрати, пов`язані з його утриманням в Національній академії за період з 01.09.2017 року по 22.05.2020 року в сумі 312 613,70грн.
Того ж дня ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено із довідкою-розрахунком №59  про відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням в Національній академії, у сумі 312 613,70грн. Згідно з вказаною довідкою ОСОБА_1 добровільно зобов`язувався оплатити суму в касу або на рахунок Національної академії до 22.06.2020 року (а.с.17).
Оскільки до 22.06.2020р. ОСОБА_1 у повному обсязі не відшкодував вказані витрати, то починаючи з вказаної дати можливо стверджувати про те, що Національна Академія дізналася про порушення своїх законних інтересів. 
Оскільки із позовом до суду Національна Академія звернулася 01.07.2020, то у спірному випадку не можливо стверджувати про пропуск строку звернення до суду із позовом.
Таким чином, дослідивши зазначені обставини справи, аргументи позивача за зустрічним позовом, з якими він пов`язує незаконність та необґрунтованість рішення суду, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17 листопада 2020 року у справі №160/7181/20 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

Вступну та резолютивну частину проголошено 20.04.2021р.
          Повне судове рішення складено 21.04.2021р.
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк