ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 759/20970/19                                                                  Суддя (судді) першої інстанції:Кириленко Т. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  05 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
                                     судді-доповідача    Кузьменка В. В.,
                                     суддів Василенка Я. М., Ганечко О. М.,  
розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Аксюкова Сергія Миколайовича, 3-тя особа Головне управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови, за апеляційною скаргою начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Аксюкова Сергія Миколайовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020, - 
В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася з позовом до начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Аксюкова С.М. про визнання протиправною та скасування постанови від 31.10.2019 року про накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.
Позивачка вважає оскаржувану постанову необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам КУпАП, а саме: постанова не містить опису обставин, установлених під час розгляду справи, чіткої кваліфікації вчиненого правопорушення, оскільки не зазначено частини статті 165-1 КУпАП, винесена у її відсутність, чим порушено її право на захист, та не уповноваженою особою. Крім того, адміністративне стягнення накладено поза межами строків, передбачених ст. 38 КУпАП.
Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 позовні вимоги задоволено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, відповідач  подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таке, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення про відмову у  задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 
Враховуючи, що безпосередня участь сторін у судовому засіданні, в даному випадку, не є обов`язковою, оскільки матеріали справи містять достатньо письмових доказів для з`ясування фактичних обставин, та з огляду на встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, колегія суддів у відповідності до п.3 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1   ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи, працівниками ГУ ДПС у м. Києві проведено документальну планову виїзну перевірку ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2018 року.
За наслідками перевірки складено акт від 16.09.2019 № 36/26-15-42-04-30/ НОМЕР_1  відповідно до висновків якого, у ході перевірки встановлено порушення позивачкою:
1. п. 44.6 ст. 44 ПКУ №275 не забезпечення зберігання книги обліку доходів та витрат за період з 06.03.2018 по 31.12.2018
2. п. 177.2, п. 177.4 ст. 177 р IV ПКУ №2755-УІ у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності за період, що перевірявся, на суму 1860309,29 грн., в тому числі по періодах за 2016 - 415439,29 грн., 2017 - 500293,60 грн., 2018-944576,40 грн.
3. п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПКУ №2755-УІ не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати найманих працівників в сумі 64975,20 грн., в тому числі за січень - грудень 2016 р. в сумі 3931,20 грн., за січень 2017 р. в сумі 1152 грн., квітень 2017 р. в сумі 576 грн., та січень -грудень 2018 р. в сумі 59319 грн.
4. п. 16-1 підрозділ 10 розділ XX ПКУ №2755-УІ не перераховано до бюджету військового збору із заробітної плати найманих працівників за січень-грудень 2018 р. в сумі 4943,25 грн.
5. п. 16-1 підрозділ 10 розділ XX ПКУ №2755-VI у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з військового збору за період, що перевірявся на суму 155025, 78 грн. в тому числі по періодах за 2016 - 34619,94 грн., 2017 - 41691,14 грн., 2018 - 78717,70 грн.'
6.абз. З ч. 8 ст. 9 Закону №2464-УІ в результаті чого нараховано єдиний внесок, що підлягає сплаті на загальну сум)' 330185,53 грн., в тому числі за 2015 в сумі 2380,30 грн., 2016 р. в сумі 88081,20 грн., 2017р. в сумі 102121,92 грн., 2018р. в сумі - 137602,08 грн.
7. абз. 1 ч. 2 ст. 7 Закону №2464-УІ в частині несвоєчасної сплати єдиного внеску із сум заробітної плати.
8. п. 181 ст. 181 п. 187.1 ст. 187 ПКУ №2755-УІ встановлено заниження податкових зобов`язань з ПДВ за період, що перевірявся з 01.01.2016 по 31.12.2018 в загальному розмірі 952495 грн., у тому числі по періодах: за січень 2016р. в сумі 28824 грн., лютий 2016 р. в сумі 9719 грн., березень 2016 р. в сумі 6477 грн., квітень 2016 р. в сумі 21535 грн., травень 2016 р. в сумі 25865 грн., червень 2016 р. в сумі 21941 грн., липень 2016 в сумі 23066 грн., серпень 2016 р. в сумі 24574 грн., вересень 2016 р. в сумі 22328 грн., жовтень 2016 р. в сумі 24816 грн., листопада 2016 року в сумі 26790 грн., грудень 2016 року в сумі 26660 грн., за січень 2017р. в сумі 22998 грн., лютий 2017 р. в сумі 20436 грн., березень 2017 р. в сумі 20434 грн., квітень 2017 р. в сумі 16043 грн., травень 2017 р. в сумі 18971 грн., червень 2017 р. в сумі 22104 грн., липень 2017 в сумі 25217 грн., серпень 2017 р. в сумі 27608 грн., вересень 2017 р. в сумі 26171 грн., жовтень 2017 р. в сумі 26707 грн., листопада 2017 року в сумі 27387 грн., грудень 2017 року в сумі 39453 грн., за січень 2018р. в сумі 30238 грн., лютий 2018 р. в сумі 16987 грн., березень 2018 р. в сумі 33575 грн., квітень 2018 р. в сумі 29828 грн., травень 2018 р. в сумі 31451 грн., червень 2018 р. в сумі 34708 грн., липень 2018 в суш 32600 грн., серпень 2018 р. в сумі 34515 грн., вересень 2018 р. в сумі 34565 грн., жовтень 2018 р. в сумі 37119 грн., листопада 2018 року в сумі 40571 грн., грудень 2018 року в сумі 40216 грн.
9. п. 187.1. ст. 187 п. 201.10 ст. 201 р. 5 ПКУ №2755-УІ ФОП ОСОБА_1 не складено, не зареєстровано в ЄРПН 1032957 грн., у тому числі по періодах: за березень 2016 р. в сумі в сумі 12533 грн., квітень 2016 р. в сумі 26875 грн., травень 2016 р. в сумі 25155 грн., червень р. в сумі 23285 грн., липень 2016 в сумі 27589 грн., серпень 2016 р. в сумі 27068 грн., вересень 2016 р. в сумі 22876 грн., жовтень 2016 р. в сумі 25427 грн., листопада 2016 року в сумі 32685 грн., грудень 2016 року в сумі 29888 грн., за січень 2017р. в сумі 24264 грн., лютий 2017 р. в сумі 20613 грн., березень 2017 р. в сумі 23793 грн., квітень 2017 р. в сумі 16043 грн., травень 2017 р. в сумі 21391 грн., червень 2017 р. в сумі 27111 грн., липень 2017 в сумі 25217 грн., серпень 2017 р. в сумі 35616 грн., вересень 2017 р. в сумі 27150 грн., жовтень 2017 р. в сумі 27785 гри., листопада 2017 року в сумі 28811 грн., грудень 2017 року в сумі 44720 грн., за січень 2018р. в сумі 31773 грн., лютий 2018 р. в сумі 26441 грн., березень 2018 р. в сумі 37305 грн., квітень 2018 р. в сумі 35434 грн., травень 2018 р. в сумі 47382 грн., червень 2018 р. в сумі 36695 грн., липень 2018 в сумі 35468 грн., серпень 2018 р. в сумі 35490 грн., вересень 2018 р. в сумі 35453 грн., жовтень 2018 р. в сумі 44783 грн., листопада 2018 року в сумі 42209 грн., грудень 2018 року в сумі 48629 грн.
10. п. 1 ст. З ЗУ від 6 липня 1995 року № 265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» зі змінами та доповненнями, в частині не проведено через реєстратори розрахункових операцій суми отриманих доходів з застосуванням платіжних карток у 2016-2018 роках в розмірі 1560884 грн. з ПДВ, 2017 р. в розмірі 1882023.79 грн., з ПДВ, 2018 р. в розмірі 2537197, 87 грн., з ПДВ.
11. п. 176.2 «б» ст. 176 р. IV ПКУ №2755-УІ в частині вказаних недостовірних відомостей у податковому розрахунку за формою №1-ДФ за І-ІУ квартал 2016 р., І-ІІ квартал 2017р., І-ІУ квартал 2018 р.
22.10.2019 року посадовою особою ГУ ДПС у м. Києві Харченко Т.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідного до якого ФОП ОСОБА_1 вчинила порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування період з 01.01.2015р. по 31.12.2018р., що виявлено актом перевірки від 16.09.2019р. порушено абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» із змінами та доповненнями, ст. 165-1 КУпАП від 07.12.1984р. із змінами та доповненнями.
Постановою начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб ГУ ДПС у м. Києві Аксюкова С.М. від 31.10.2019 року притягнуто ФОП ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за  ст. 165-1 КУпАП у вигляді накладення штрафу у розмірі 510,00 грн.
Враховуючи незгоду позивачки з прийнятою постановою, вона звернулася до суду з цим позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції вказав, що оскаржувана постанова не може вважатися законною та обґрунтованою, оскільки не містить відомостей про те, за які саме дії ОСОБА_1 притягнута до відповідальності, не містить точної кваліфікації адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення накладено поза межами встановлених  ст. 38 КпАП України строків.
Надаючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.
Відповідно до ч. 1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.
Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. 
У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. 
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. 
При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Стаття 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу. 
Відповідно до ч. 11 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність за: порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску; неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску; подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі, інших відомостей, передбачених цим Законом.
Частиною першою статті 165-1 КпАП України передбачено, що порушення порядку нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності щодо єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або подання недостовірних відомостей, що використовуються в Державному реєстрі загальнообов`язкового державного соціального страхування, іншої звітності та відомостей, передбачених законами України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» і «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», порушення встановленого порядку використання та здійснення операцій з коштами Пенсійного фонду України, - тягнуть за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, фізичну особу - підприємця або особу, яка забезпечує себе роботою самостійно, від тридцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
З аналізу матеріалів справи, встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.10.2019р. не зазначено, в чому саме полягало порушення, які конкретно неправомірні винні дії або бездіяльність вчинені позивачкою в період з 01.01.2015р. по 31.12.2018р., тобто не визначено, в чому саме полягало порушення порядку нарахування єдиного внеску.
Не містить вказаних відомостей і постанова про накладення адміністративного стягнення від 31.10.2019р., в якій, всупереч протоколу, період порушення порядку нарахування зазначений 2014-2018р.р.
У протоколі від 22.10.2019 року №32 та в оскаржуваній постанові від 31.10.2019р. не зазначено, яка саме частина статті 165-1 КпАП України передбачає відповідальність за вчинене особою правопорушення і за якою частиною даної статті притягнуто до відповідальності, не розкрито суті адміністративного правопорушення.
Водночас, норма статті 165-1 КпАП України містить у собі сім частин, а тому незазначення жодної з них унеможливлює визначення особою, щодо якої складено такий протокол та винесено постанову, визначити повний склад правопорушення та бути обізнаною про чітку кваліфікацію правопорушення, за яке вона була притягнута до адміністративної відповідальності.
Тобто, відповідачем не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за правопорушення, наклавши при цьому адміністративне стягнення.
Завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245 КУпАП).
Зазначене свідчить, що посадовою особою відповідача під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача не було встановлено всі обставини вчинення правопорушення, не відображено їх опис у оскаржуваній постанові, як цього вимагають положення статті 283 КУпАП.
Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.
Верховним Судом у постанові від 30.05.2018 року по справі №337/338 9/16-а було викладено позицію, відповідно до якої: «постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.».
Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»,  єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.
За правилами ч. 8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.
Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до податкового органу (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.
Тобто, положеннями Закону передбачено обов`язок платника єдиного внеску забезпечувати подання звітності до податкового органу протягом визначеного ч. 8 ст. 9 Закону періоду та сплачувати єдиний внесок щомісячно чи щоквартально до 20 числа місяця, який настає за таким звітним періодом.
Триваючим правопорушенням є проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, на противагу триваючому, разовим є порушення, яке виразилося в однократному порушенні вимог Закону, яке не має під собою непереривного невиконання обов`язків визначених правовою нормою.
Порушення порядку нарахування єдиного внеску є разовим правопорушенням та не може вважатися триваючим, оскільки подання звітності щодо його нарахування і сплата повинні відбуватися у межах визначеного Законом строку.
Положеннями ст. 177 ПК України врегульовано питання оподаткування доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, пунктом 177.10 якої передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.
Відповідачем під час перевірки встановлено факти незабезпечення зберігання книги обліку доходів та витрат у період з 06.03.2018 року по 31.12.2018 року, не перераховано до бюджету податку на доходи фізичних осіб із заробітної плати за січень-грудень 2016р.я. січень, квітень 2017р., січень-грудень 2018р., занижено податкові зобов`язанні з ПДВ за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.
Незабезпечення зберігання книги обліку доходів та витрат, є триваючим правопорушенням що проявляється у триваючому безперервному порушенні закону у вигляді невиконання обов`язків визначених правовою нормою протягом певного часу.
Водночас, контролюючим органом в акті перевірки, а також у протоколі від 22.10.2019 року №32 зафіксовано, що таке правопорушення мало місце до 31.12.2018 року. Доказів, що останнє тривало до моменту його виявлення у ході проведення у вересні 2019 року перевірки, відповідачем не надано. За таких обставин, обмеживши тривалість даного правопорушення 31.12.2018 року, ГУ ДПС у м. Києві самостійно встановило момент його завершення - 31.12.2018 року, що, у свою чергу, свідчить про те, що накладення за його вчинення адміністративного стягнення 31.10.2019 року також відбувалося поза межами визначених ст. 38 КпАП України строків.
Інші правопорушення, їх зміст і характер вказує на те, що вони є разовими і закінченими проступками станом на момент проведення перевірки. 
Відповідно, з урахування положень ч. 1 ст. 38 КпАП України адміністративне стягнення за такі правопорушення має бути накладено на винну особу протягом двох місяців з дня вчинення правопорушення.
Враховуючи що вказані порушення встановлені за періоди з 01.01.2016 року по 31.12.2018 року, то станом на день прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення, а саме - на 31.10.2019 року, двомісячний строк для застосування до позивачки адміністративного стягнення, який обраховується з дати вчинення порушення, сплинув.
Таким чином, позовні вимоги про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення підлягають задоволенню, оскільки відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу. 
Враховуючи викладене в сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права та при дотриманні норм процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі з наданням оцінки всім аргументам учасників справи, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.
Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,  -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Аксюкова Сергія Миколайовича на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до начальника відділу планових перевірок юридичних осіб управління податкових перевірок фізичних осіб Головного управління ДПС у м. Києві Аксюкова Сергія Миколайовича, 3-тя особа Головне управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправною та скасування постанови - залишити без задоволення.
Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 23.11.2020 - залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач:                                                                        В. В. Кузьменко 

Судді:                                                                                           О. М. Ганечко

          Я. М. Василенко

          Повний текст постанови виготовлено 05.04.2021