Ухвала
Іменем України
 
27 травня 2021 року
 
м. Київ
 
справа № 204/7687/17
провадження № 61-8014ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,
 
учасники справи:
позивач -   ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року у складі судді Книш А. В. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року у складі колегії суддів: Демченко Е. Л., Куценко Т. Р., Макарова М. О.,
 
ВСТАНОВИВ:
У грудні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділення зі спільної власності в натурі частини житлового приміщення, господарських будівель та споруд, виділення земельної ділянки з ідеальною часткою, припинення права у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, мотивуючи його тим, що згідно договору купівлі-продажу від 10 березня 1995 року він придбав 73/100 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 та з моменту придбання користується належною йому частиною безперервно, сплачує податки та утримує в належному стані будівлі і споруди, інженерні комунікації тощо.
Зазначав, що йому терміново (за станом здоров`я) для впорядкування документів та правовідносин необхідно виділити в натурі житлові приміщення, будівлі та споруди, які розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_1 , припинити право спільної власності, встановити порядок користування земельною ділянкою згідно долей у праві власності, отримати рішення Дніпровської міської ради щодо окремої поштової адреси. Вказував, що вирішити спірні відносини зі ОСОБА_2 добровільно та без судового втручання неможливо, до нинішнього часу його частка не виділена з майна, що є у спільній власності, не визначений порядок користування земельною ділянкою для сторін.
Посилаючись на те, що ОСОБА_2 чинить йому перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення дерев`яної огорожі, на пропозицію дати дозвіл та зайти до своєї стіни житлового будинку відповідає лайкою та погрозами, через що він не може змінити водостік дощової води з даху, в результаті чого руйнується стіна будинку, всередині з`являється волога (пліснява), яка шкідливо впливає на здоров`я мешканців квартири АДРЕСА_2 , а тому просив суд ухвалити рішення, яким виділити йому із спільної власності в натурі з ідеальною часткою 73/100 частини домоволодіння, будівель та споруд, ринковою вартістю 508 580,00 грн, а саме: житлова прибудова літ. «А1-1» фактичною площею 47,3 кв. м, вартістю 45 651,94 грн, у тому числі з житловими кімнатами літ. «1-2» фактичною площею 7,4 кв. м, кімната літ. «1-3» фактичною площею 14,5 кв. м, кімната літ. «1-4» фактичною площею 17,1 кв. м, кімната літ. «1-5» фактичною площею 8,3 кв. м, прибудова літ. «а 1-1» фактичною площею 12,6 кв. м, вартістю 34 245,73 грн, у тому числі коридор літ. «1-1» фактичною площею 9,2 кв. м, санвузол літ. «1-6» фактичною площею 3,4 кв. м, прибудова літ. «а 2-1» фактичною площею 11,0 кв. м, вартістю 43 234,69 грн, у тому числі кухня літ.«1-7» фактичною площею 11,0 кв. м, тамбур літ. «а 3-1» фактичною площею 2,7 кв. м, вартістю 11 306,93 грн, у тому числі тамбур літ. «а 3-І» фактичною площею 2,7 кв. м, ганок літ. «а» 1 штука вартістю 2 218,53 грн, сарай літ. «В» фактичною площею 5,9 кв. м, вартістю 4 367,03 грн, гараж літ. «Д» фактичною площею 22,8 кв. м, вартістю 38 262,61 грн, вбиральня літ. «З» 1 штука вартістю 7 791,46 грн, душ літ. «И» 1 штука вартістю 1 916,00 грн; навіс літ. «М» фактичною площею 8,1 кв. м, вартістю 4 100,92 грн, навіс літ. «Н» фактичною площею 13,5 кв. м, вартістю 6 837,66 грн, навіс літ. «о» фактичною площею 9,00 кв. м, вартістю 4 557,51 грн, ворота літ. «№ 2» фактичною площею 4,5 кв. м, вартістю 3 091,09 грн, огорожа літ. «№3» фактичною площею площею 56,1 кв. м, вартістю 1 030,83 грн, підпірна стінка літ. «№ 4» фактичною площею 21,00 кв. м, вартістю 36 524,48 грн, 23/30 частини огорожа літ. «5» фактичною площею 13,11 кв. м, вартістю 17 292,19 грн, розташовані на земельній ділянці АДРЕСА_3 ; виділити йому земельну ділянку з ідеальною часткою 73/100 частини 730 кв. м, ринковою вартістю 128 392,00 грн; виділити зі спільної власності в натурі відповідачу з ідеальною часткою 27/100 частини домоволодіння будівель та споруд ринковою вартістю 123 045,00 грн, а саме: житловий будинок літ. «А-1» фактичною площею 31,7 кв. м, вартістю 71 456,50 грн, у тому числі коридор літ. «2-2» фактичною площею 7,3 кв. м, кімната літ. «2-3» фактичною площею 13,9 кв. м, кімната літ. «2-4» фактичною площею 10,5 кв. м, прибудова літ. «а-1» фактичною площею 11,0 кв. м, вартістю 28 664,39 грн, у тому числі кухня літ. «2-1» фактичною площею 6,9 кв. м, коридор літ. «2-5» фактичною площею 4,1 кв. м, сарай літ. «Б» фактичною площею 10,9 кв. м, вартістю 7 302,00 грн, вбиральня літ. «Ж» 1 штука вартістю 2 344,58 грн, ворота літ. «№ 1» фактичною площею 7,1 кв. м, вартістю 8 014,15 грн, 7/30 огорожа літ. «№5» фактичною площею 3,99 кв. м, вартістю 5 262,84 грн по АДРЕСА_1 ; виділити ОСОБА_2 земельну ділянку з ідеальною часткою 27/100 частини площею 270,00 кв. м, ринковою вартістю 47 488,00 грн; припинити право у спільній власності на житлові приміщення, будівлі та споруди, розташовані на земельній ділянці розміром 1 000,00 кв. м (0,1 га) АДРЕСА_1 позивача та відповідача; встановити порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 згідно частин у праві власності на нерухоме майно позивача по варіанту № 1 розділу земельної ділянки.
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, заявлені вище позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі. Вирішено питання стосовно судових витрат. 
У травні 2021 року ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на  рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати та задовольнити позов частково, у відповідності до висновку судової будівельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року № 5907/5908/5910-19 за першим варіантом поділу житлового будинку та за другим варіантом поділу щодо земельної ділянки.
Разом із касаційною скаргою ОСОБА_2 надає квитанцію про сплату судового збору у розмірі 4 600,00 грн та клопотання про зменшення розміру судового збору до фактично сплаченої суми.
 
Клопотання ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що вона є людиною похилого віку, пенсіонером, ветераном праці, має статус «Дитина війни», крім пенсії інших доходів не має. На підтвердження зазначеного надає копії наступних документів: пенсійне посвідчення ОСОБА_2 ; довідка Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про доходи ОСОБА_2 за 2020 рік. З наданих доказів убачається, що сукупний дохід ОСОБА_2 за 2020 рік становить 26 582,32 грн.
Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Ураховуючи викладене, наведені заявником доводи та надані докази свідчать про наявність належних підстав для зменшення розміру судового збору за подачу ОСОБА_2 касаційної скарги, тому клопотання ОСОБА_2 підлягає задоволенню.
Як на підставу касаційного оскарження посилається на пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України, зокрема зазначає, що судами попередніх інстанцій не враховано правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2021 року у справі № 623/3979/19, від 29 квітня 2021 року у справі № 154/3667/19, від 04 вересня 2019 року у справі № 490/11865/15-ц, від 20 травня 2020 року у справі № 127/21769/16-ц, від 08 березня 2018 року у справі № 490/7485/15, від 18 грудня 2020 року у справі № 303/6593/16-ц, від 19 грудня 2018 року у справі № 359/2605/16-ц, від 04 листопада 2020 року у справі № 395/1053/16-ц, від 03 грудня 2020 року у справі № 442/475/17, від 30 вересня 2020 року у справі № 362/4052/16-ц та постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-841цс16, від 01 листопада 2017 року у справі № 6-2454цс16, від 19 лютого 2014 року у справі № 6-4цс14, від 20 травня 2014 року у справі № 3-20гс14, від 18 травня 2016 року у справі № 3-194гс 16.
 
Зазначає, що суди попередніх інстанцій через неправильне встановлення обставин справи врахували висновок експертизи від 26 липня 2019 року № 1266-07, який, на думку заявника призведе до зменшення її частки у спільній частковій власності та необхідності знесення паркану, містка та душу, натомість вважає, що суди мали б здійснити поділ у відповідності до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року № 5907/5908/5910-19 за першим із одного варіантів розподілу в житловому будинку та другим варіантом щодо земельної ділянки.
 
Зазначила, що судами при вирішенні спору помилково застосовано положення статей 120 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) та 377 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), оскільки позивач набув право власності на частку у домоволодінні у 1975 році, що було визнано сторонами у справі під час судових засідань. Тому, статті 120 ЗК України та 377 ЦК України не можуть регулювати правові наслідки набуття права власності на частку домоволодіння у 1975 році, право власності на яке визнано у 1986 році.
 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України  у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах).
 
Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.
Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право особистої власності, з 10 березня 1995 року належить 73/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з належними до нього будівлями і спорудами.
ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності, відповідно до свідоцтва про право власності, з 10 січня 1995 року належить 27/100 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , з належними до нього будівлями і спорудами.
Спірний житловий будинок між сторонами вже фактично поділений, кожна частина житлового будинку має відокремлені і переобладнанні приміщення та самостійний вхід у будинок, порядок поділу якого сторонами не оспорюється.
З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна вбачається, що домоволодіння розташоване за адресою:  АДРЕСА_1 має наступний опис об`єкта: загальна площа 75,3 кв. м, опис: літ. «А-1» - житловий будинок з житловою прибудовою літ. «А (1)-1» та наступними господарськими будівлями і спорудами: літ. «Б» - сарай; літ. «В» - сарай, літ. «Д» - гараж; літ. «Ж» - вбиральня; літ. «З» - вбиральня; літ. «И» - душ; поз. № 1-5 - огорожа.
Рішенням Дніпропетровської міської ради від 13 квітня 2016 року № 44/6 сторонам передано у спільну сумісну власність для обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська земельну ділянку за кадастровим номером 1210100000:07:291:0048, площею 0,1 га.
З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 17 листопада 2017 року на замовлення позивача вбачається, що домоволодіння у АДРЕСА_1 , складається з: літ. «А-1» - житловий будинок; літ.  «А?-1» - житлова прибудова; літ.  «а-1», літ.  «а?-1», літ.  «а?-1» - прибудова; літ. «а?-1» - тамбур; літ. «Б, В» - сарай; літ. «Д» - гараж; літ. «Ж, З» - вбиральня; літ. «И» - душ; літ. «Л» - сарай (тимч.); літ. «М», літ. «Н», літ. «О» - навіс; № 1-5 - огорожа.
Відповідно до копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виготовленого 05 квітня 2017 року на замовлення відповідача, домоволодіння у АДРЕСА_1 , складається з: літ. «А-1» - житловий будинок; літ. «Б», літ. «В» - сараї; літ. «Д» - гараж; літ. «Ж», літ. «З» - вбиральні; літ.  «И», літ. «К» - душ; № 1-6, І - споруди.
Відповідно до копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого на замовлення відповідача станом на 14 лютого 2020 року, вбачається, що домоволодіння у АДРЕСА_1 , складається з: літ. «А-1» - житловий будинок; літ. «Б», «В» - сарай; літ. «Д» - гараж; літ. «Ж», літ. «З» - вбиральня; літ. «И», літ. «К» - літній душ; літ. «Л» - сарай (тимч); літ. «М», «Н», «О» - навіс; № 1-8, І,ІІ - споруди, мостіння.
Згідно висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи складеного 26 липня 2019 року № 1266-07, за листом-замовленням та договором з ОСОБА_1 від 25 червня 2019 року, експертом надана до розгляду пропозиція щодо одного варіанту розподілу будівлі житлового будинку з допоміжними будівлями і спорудами домоволодіння АДРЕСА_1 та двох варіантів розділу земельної ділянки вказаного домоволодіння, відповідно до часток у власності 73/100 та 27/100, з урахуванням фактичного користування позивача ОСОБА_1 та відповідача ОСОБА_2 .
Так, у власності співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 , з ідеальною часткою 73/100 частин домоволодіння, припадає будівель та споруд ринковою вартістю 508 580,00 грн: житлова прибудова літ. «А1-1» фактичною площею 47,3 кв. м, вартістю 45 651,94 грн, у тому числі з житловими кімнатами літ. «1-2» фактичною площею 7,4 кв. м, кімната літ. «1-3» фактичною площею 14,5 кв. м, кімната літ. «1-4» фактичною площею 17,1 кв. м, кімната літ. «1-5» фактичною площею 8,3 кв. м, прибудова літ. «а 1-1» фактичною площею 12,6 кв. м, вартістю 34 245,73 грн, у тому числі коридор літ. «1-1» фактичною площею 9,2 кв. м, санвузол літ. «1-6» фактичною площею 3,4 кв. м, прибудова літ. «а 2-1» фактичною площею 11,0 кв. м, вартістю 43 234,69 грн, у тому числі кухня літ.«1-7» фактичною площею 11,0 кв. м, тамбур літ. «а 3-1» фактичною площею 2,7 кв. м, вартістю 11 306,93 грн, у тому числі тамбур літ. «а 3-І» фактичною площею 2,7 кв. м, ганок літ. «а» 1 штука вартістю 2 218,53 грн, сарай літ. «В» фактичною площею 5,9 кв. м, вартістю 4 367,03 грн, гараж літ. «Д» фактичною площею 22,8 кв. м, вартістю 38 262,61 грн, вбиральня літ. «З» 1 штука вартістю 7 791,46 грн, душ літ. «И» 1 штука вартістю 1 916,00 грн; навіс літ. «М» фактичною площею 8,1 кв. м, вартістю 4 100,92 грн, навіс літ. «Н» фактичною площею 13,5 кв. м, вартістю 6 837,66 грн, навіс літ. «о» фактичною площею 9,00 кв. м, вартістю 4 557,51 грн, ворота літ. «№ 2» фактичною площею 4,5 кв. м, вартістю 3 091,09 грн, огорожа літ. «№3» фактичною площею площею 56,1 кв. м, вартістю 1 030,83 грн, підпірна стінка літ. «№ 4» фактичною площею 21,00 кв. м, вартістю 36 524,48 грн, 23/30 частини огорожа літ. «5» фактичною площею 13,11 кв. м, вартістю 17 292,19 грн. У власність співвласника квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 з ідеальною часткою 73/100 частини домоволодіння припадає земельна ділянка домоволодіння об`єкту дослідження площею 730,00 кв. м, ринковою вартістю 128 392,00 грн.
У власності співвласника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 з ідеальною часткою 27/100 частини домоволодіння припадає будівель та споруд ринковою вартістю 123 045,00 грн: житловий будинок літ. «А-1» фактичною площею 31,7 кв. м, вартістю 71 456,50 грн, у тому числі коридор літ. «2-2» фактичною площею 7,3 кв. м, кімната літ. «2-3» фактичною площею 13,9 кв. м, кімната літ. «2-4» фактичною площею 10,5 кв. м, прибудова літ. «а-1» фактичною площею 11,0 кв. м, вартістю 28 664,39 грн, у тому числі кухня літ. «2-1» фактичною площею 6,9 кв. м, коридор літ. «2-5» фактичною площею 4,1 кв. м, сарай літ. «Б» фактичною площею 10,9 кв. м, вартістю 7 302,00 грн, вбиральня літ. «Ж» 1 штука вартістю 2 344,58 грн, ворота літ. «№ 1» фактичною площею 7,1 кв. м, вартістю 8 014,15 грн, 7/30 огорожа літ. «№5» фактичною площею 3,99 кв. м, вартістю 5 262,84 грн 
У власність співвласника квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 , з ідеальною часткою 27/100 частини домоволодіння, припадає земельна ділянка домоволодіння об`єкту дослідження площею 270,00 кв. м ринковою вартістю 47 488,00 грн.
Експерт у своєму висновку зазначив, що для здійснення вказаного розділу у будівлі житлового будинку ніяких переобладнань вчиняти не потрібно, а графічні відомості маються у технічних паспортах на квартири співвласників.
По 1-му варіанту розподілу будівлі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами із урахуванням фактичних (дійсних) часток кожного зі співвласників домоволодіння АДРЕСА_1 на ідеальну 73/100 частини співвласнику ОСОБА_1 припадає будівель та споруд вартістю 508 580,00 грн, а також земельна ділянка вартістю 128 392,00 грн, разом 636 972,00 грн або 79 % (на 6 % більше, що становить 47 494 грн), на 27/100 частини співвласнику ОСОБА_2 припадає будівель та споруд вартістю 123 045,00 грн, а також земельна ділянка вартістю 47 488,00 грн, разом 170 53300 грн або 21 % (на 6 % менше, що становить 47 494,00 грн).
Детальні графічні відомості щодо 1-го варіанту розділу земельної ділянки домоволодіння об`єкту дослідження відповідно до 1-го варіанту розподілу будівлі житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами домоволодіння об`єкту дослідження із урахуванням часток кожного співвласника приведені у додатку Ж. 1 План-схема розділу земельної ділянки домоволодіння. Варіант № 1. Співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 позначений голубим кольором на план-схемі, співвласник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 позначений зеленим кольором на план-схемі.
На ідеальну 73/100 частини 1-му співвласнику ОСОБА_1 припадає земельна ділянка (голубий колір на план-схемі) площею 730,00 кв. м, розмірами меж (м): 9.16-4.33-25.21-3.45-5.29-2.83-1.90-2.54-1.41-5.16-1.07-2.46-5.57-0.25-7.30-16.94-1.82-6.59-.94-0.99-10.17-25.79 м.
На ідеальну 27/100 частини 2-му співвласнику ОСОБА_2 припадає земельна ділянка (зелений колір на план-схемі) площею 270,00 кв. м розмірами меж (м): 25.21-3.45-5.29-2.83-1.90-2.54-1.41-5.16-1.07-2.46-5.57-0.25-18.53-24.61-5.76 м.
Детальні графічні відомості щодо 2-го варіанту розділу земельної ділянки домоволодіння об`єкту дослідження, відповідно до 1-го варіанту розподілу будівлі житлового будинку домоволодіння об`єкту дослідження, із урахуванням часток кожного співвласника, приведені у додатку Ж. 2 План-схема розділу земельної ділянки домоволодіння. Варіант № 2. Співвласник квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_1 позначений голубим кольором на план-схемі, співвласник квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_2 позначений зеленим кольором на план-схемі.
На ідеальну 73/100 частину 1-му співвласнику ОСОБА_1 припадає земельна ділянка (голубий колір на план-схемі) площею 730,00 кв. м розмірами меж (м): 9.16-4.33-25.46-6.34-5.29-2.83-1.90-2.54-1.41-5.16-1.07-9.13-12.05-1.82-6.59-6.94-0.99-10.17-25.79 м.
На ідеальну 27/100 частину 2-му співвласнику ОСОБА_2 припадає земельна ділянка (зелений колір на план-схемі) площею 270,00 кв. м розмірами меж (м):25.46-6.34-5.29-2.83-1.90-2.54-1.41-5.16-1.07-9.13-4.89-7.55-18.53-24.61-5.76 м.
При всіх варіантах розділу земельної ділянки домоволодіння об`єкту дослідження на ідеальну 73/100 частини співвласнику ОСОБА_1 припадає земельна ділянка домоволодіння об`єкту дослідження площею 730,00 кв. м, на 27/100 частини співвласнику ОСОБА_2 припадає земельна ділянка домоволодіння об`єкту дослідження площею 270,00 кв. м.
Обидві квартири співвласників забезпечені виходами із належних на їх частки земельних ділянок на АДРЕСА_1 через споруди воріт літ. «№1» та літ. «№2». Для здійснення вказаних розподілів необхідно перенести огорожу літ. «№ 3».
Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи № 5907/5908/5909/5910-19 по цивільній справі № 204/7687/17 від 07 травня 2020 року, експертом на розгляд суду пропонується один варіант розподілу житлового будинку, господарських будов та споруд, з урахуванням фактичного користування позивача та відповідача, та з урахуванням прав та інтересів співвласників.
Варіант № 1: співвласнику ОСОБА_1 виділяється квартира АДРЕСА_2 з наступними приміщеннями в житловій прибудові літ. «А?-1», прибудові літ. «а?-1», прибудові літ. «а?-1», тамбурі літ. «а?-1» та терасі літ. «а?-1»: квартира №1 - прим. 1-І (2,9 кв. м) - тамбур; прим. 1-1 (9,1 кв. м) - коридор; прим. 1-2 (7,4 кв. м) - житлова; прим. 1-3 (14,4 кв. м) - житлова; прим. 1-4 (17,2 кв. м) - житлова; прим. 1-5 (8,3 кв. м) - житлова; прим. 1-6 (3,6 кв. м) - санвузол; прим. 1-7 (10,7 кв. м) - кухня; площа квартири № 1 - 73,6 кв. м;  надвірні будівлі та споруди: сарай літ. «В»; гараж літ. «Д»; вбиральня літ. «З»; літній душ літ. «И»; навіс літ. «Н»; навіс літ. «О»; ворота № 2; огорожа № 3; підпірна стінка № 4; огорожа № 5; огорожа № 6; вимощення І.
Співвласнику ОСОБА_2 виділяється квартира АДРЕСА_5 - прим. 2-1 (9,2 кв. м) - кухня; прим. 2-2 (7,5 кв. м) - коридор; прим. 2-3 (14,6 кв. м) - житлова; прим. 2-4 (7,2 кв. м) - житлова; прим. 2-5 (3,8 кв. м) - коридор; площа квартири № 2 - 42,3 кв. м; надвірні будівлі та споруди: ганок літ. «а?»; ганок літ. «а?»; сарай літ. «Б»; вбиральня літ. «Ж»; літній душ літ. «К»; ворота № 1; скважина № 7; вимощення ІІ.
По варіанту № 1 розподілу реальні частки наступні: І співвласник - ідеальна частка АДРЕСА_6 (197 598,00 грн/304 822 ? 65/100 частки); ІІ співвласник - ідеальна частка 27/100, квартира АДРЕСА_4 (107 224,00 грн/304 822 ? 35/100 частки).
По варіанту № 1 розподілу в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 , ніякі переобладнання проводити непотрібно.
Також експертом запропоновано два варіанти розподілу земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 виходячи із рівності часток співвласників: Варіант №1: в користування співвласнику І ( ОСОБА_1 ) виділяється ділянка площею 500,00 кв. м; в користування співвласнику ІІ ( ОСОБА_2 ) виділяється ділянка площею 500,00 кв. м. Для обслуговування частини зовнішньої стіни житлової прибудови літ. «А-1» та проходу до неї співвласнику І ( ОСОБА_1 ) встановити земельний сервітут (ЗС) площею 27,50 кв. м, при цьому встановлення земельного сервітуту не веде до позбавлення співвласника ІІ ( ОСОБА_2 ) земельної ділянки, щодо якої встановлений земельний сервітут, прав володіння, користування та розпоряджання нею. Порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 між співвласниками відповідає рівності часток (1\2 та 1\2 часткам) по площі, від загальної площі земельної ділянки в домоволодінні, та становить: співвласник І - 500 кв. м/ 1 000,00 кв. м = 1/2 частини; співвласник ІІ - 500,00 кв. м/ 1 000,00 кв. м = 1/2 частини. Варіант № 2: в користування співвласнику І ( ОСОБА_1 ) виділяється ділянка площею 500,00 кв. м; в користування співвласнику ІІ ( ОСОБА_2 ) виділяється ділянка площею 500,00 кв. м. Порядок користування земельною ділянкою АДРЕСА_1 між співвласниками відповідає рівності часток (1\2 та 1\2 часткам) по площі, від загальної площі земельної ділянки в домоволодінні, та становить: співвласник І - 500,00 кв. м/ 1 000,00 кв. м = 1\2 частини; співвласник ІІ - 500,00 кв. м/ 1 000,00 кв. м = Ѕ частини. Враховуючи існуючу забудову та користування будівлями та спорудами співвласників домоволодіння, згідно варіанту № 2 розподілу земельної ділянки, співвласник І ( ОСОБА_1 ) не матиме можливості обслуговувати частину зовнішньої стіни житлової прибудови літ. «А-1», враховуючи вищезазначене, зобов`язати співвласника ІІ ( ОСОБА_2 ) в разі необхідності надавати доступ до частини зовнішньої стіни житлової прибудови літ. «А-1», так як згідно зі статтею 91 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), власники земельних ділянок зобов`язані дотримуватись правил добросусідства.
Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, врахував, що житловий будинок вже фактично поділений, кожна частина житлового будинку має відокремлені і переобладнанні приміщення та самостійний вхід у будинок. Натомість окремої угоди чи рішення суду, що визначають порядок користування земельною ділянкою, розташованою під житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами сторонами відповідно не укладалося та судом не ухвалювалося. Усталений порядок користування зазначеною земельною ділянкою між сторонами також не встановлювався, з приводу користування спірною земельною ділянкою у сторін завжди були конфлікти. З огляду на зазначене, суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, вважав за необхідне встановити порядок користування земельною ділянкою із забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном з урахуванням варіанту № 1 висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи від 26 липня 2019 року № 1266-07, оскільки саме цей варіант є найдоцільнішим та забезпечить вільне користування кожним зі співвласників належним йому майном. 
Такі висновки є обґрунтованими, з огляду на наступне.
Статтею 41 Конституції України гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом.
Непорушність права власності закріплено в статті 321 ЦК України, відповідно до частини першої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно з частиною першою статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном.
 
Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до частини першої статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
Відповідно до частини третьої статті 357 ЦК України співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна.
За змістом статі 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.
Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності, що передбачено статтею 361 ЦК України.
Згідно зі статтями 364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог статті 183 ЦК України.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій ухвалили судові рішення у відповідності з актуальними висновками Верховного Суду щодо питань застосування права у спірних правовідносинах, зокрема щодо принципу цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, викладеними у постановах Верховного Суду України в постановах від 11 лютого 2015 року у справі № 6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс16, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс16 та інших, які підтримала й Велика Палата Верховного Суду, зокрема у постанові від 16 червня 2020 року у справі № 689/26/17.
Доводи ОСОБА_2 у касаційній скарзі щодо неврахування висновків Верховного Суду зводяться до незгоди заявника з висновками судів попередніх інстанцій стосовно встановлення обставин справи та оцінкою ними доказів. Посилаючись на загальні висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у спірних правовідносинах, заявник намагається досягти повторної оцінки доказів, однак суд касаційної інстанції не вправі встановлювати нові обставини та переоцінювати докази.
Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) викладено правовий висновок про те, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77-80, 89, 367 ЦПК України. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів.
Доводи касаційної скарги про те, що встановлений судовим рішенням варіант поділу земельної ділянки призведе до необхідності знесення паркану, містка та душу, натомість варіант поділу, на якому наполягає ОСОБА_2 не передбачає зміну конфігурацій колегія суддів відхиляє, оскільки судами встановлено, що місток та душ, на які вказує заявник, є тимчасовими спорудами, крім того, відповідно до опису спірного об`єкта нерухомого майна право власності зареєстровано лише на один душ.
 
Крім того, судом першої інстанції, вирішуючи спір між сторонами та застосовуючи варіант № 1 висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної, оціночно-будівельної, оціночно-земельної експертизи від 26 липня 2019 року № 1266-07, враховано, що не потрібно встановлювати сервітут та здійснювати будь-які перебудови, у той час як при застосуванні варіанту № 2 поділу висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 07 травня 2020 року № 5907/5908/5909/5910-19, на якому наполягає заявник, обов`язково потрібна згода сторін на таке користування спірними домоволодінням та земельною ділянкою.
 
Доводи про помилкове застосування норм статті 120 ЗК України та статті 377 ЦК України були предметом розгляду судом апеляційної інстанції, який правильно їх відхилив, оскільки сторонам по справі передано земельну ділянку, кадастровий номер 1210100000:07:291:0048, у спільну сумісну власність для обслуговування жилих будинків, господарських будівель та споруд було на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 13 квітня 2016 року № 44/6, а не у 1975 році чи 1986 році, як зазначає ОСОБА_2 .
 
Доводи касаційної скарги стосовно того, що висновок експерта від 26 липня 2019 року № 1266-07 виготовлено з порушенням  норм чинного законодавства, що виключає можливість його застосування взагалі, не приймаються судом до уваги, оскільки не погоджуючись із таким висновком ОСОБА_2 не просила суд призначити додаткову та повторну експертизу.   
 
Посилання ОСОБА_2 у касаційній скарзі на безпідставне зменшення її частки у спільній частковій власності, суд відхиляє, оскільки згідно з варіантом № 1 висновку експерта від 26 липня 2019 року № 1266-07 має місце відхилення від ідеальних часток співвласників. Як пояснив експерт у суді першої інстанції, спірну земельну ділянку можливо було б поділити пропорційно до розміру часток сторін у домоволодінні, але таке питання перед нею не ставилося, натомість запропонований варіант поділу земельної ділянки встановлення сервітуту та будь-яких перебудов.
Отже, зі змісту касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень убачається, що скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновки щодо питання застосування норм права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суди розглянули судові рішення відповідно до такого висновку.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).
Виходячи з викладеного, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтею 136, пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України, статтею 8 Закону України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
 
Зменшити ОСОБА_2 розмір судового збору за подання касаційної скарги на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року до 4 600,00 грн.
 
У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділення із спільної власності в натурі частини житлового приміщення, господарських будівель та споруд, виділення земельної ділянки з ідеальною часткою, припинення права у спільній сумісній власності, встановлення порядку користування земельною ділянкою, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 січня 2021 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 13 квітня 2021 року відмовити.  
 
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:    	І. Ю. Гулейков       О. В. Ступак       Г. І. Усик