Номер провадження: 33/813/672/21
Номер справи місцевого суду: 521/3568/21 
Головуючий у першій інстанції Поліщук І.О. 
Доповідач Дришлюк А. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11.05.2021 року                                                                 м. Одеса

       Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дришлюка А.І. 
       при секретарі судового засідання – Фабіжевська Т.С.
       розглянувши апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби – Каптене Дмитра Андрійовича на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2021 року по справі відносно громадянина ОСОБА_1 про порушення митних правил, передбачених ст. 483 ч. 1 МК України, 
                                       
                               ВСТАНОВИВ:

       16.01.2021 до митного поста "Чорноморськ" Одеської митниці Держмитслужби декларантом ТОВ "Іберіс Групп" (код ЄДРПОУ 38936087) ОСОБА_2 подано митну декларацію типу "ІМ40ДЕ", яка в подальшому зареєстрована митним органом за номером № UA500080/2021/000695. Разом з митною декларацією в якості підстави для переміщення та митного оформлення подано наступні документи: інвойс № IN-20201112-LA від 12.11.2020, CMR № 4129 від 13.01.2021, зовнішньоекономічний контракт № 2020/11 від 12.11.2020, коносамент № 206427973 від 01.12.2020, пакувальний лист б/н від 12.11.2020.
Відповідно митної декларації та товаросупровідних документів з Китаю від відправника - компанії "GUANGZHOU SONIA ELECTRONIC LTD" на адресу ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) у контейнері MSKU0704129 переміщувався товар "Готові текстильні вироби - лицьові захисні маски KN95, виготовлені з нетканого матеріалу, 4-х шарові, одноразові, без клапану, без змінного фільтру, не медичного призначення у кількості - 750 000 шт. ", загальною вагою брутто 4960 кг, торговельна марка - XINMEITE, виробник - ZHONGSHAN XINMEITE HOUSEHOLD TECHNOLOGY Co. LTD., країна виробництва - CN., вартістю 13 500 доларів США.
       18.01.2021 до Одеської митниці Держмитслужби надійшов лист Управління Служби безпеки України в Одеській області № 65/4-201 щодо можливого переміщення через митний кордон України з порушенням митного законодавства товару "маски лицьові", які надійшли на адресу ФОП ОСОБА_3 у контейнері MSKU0704129 та заявлені до митного оформлення за митною декларацією № UA500080/2021/000695. До листа додано оригінал експортної декларації країни відправлення № 530420200041437092, за якою вартість товару "маски лицьові" склала 22 500 доларів США, що згідно курсу НБУ становить 631 179 грн.
На думку митного органу, вищезазначені обставини свідчать про те, що товар "маски лицьові" переміщено через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо вартості цих товарів – інвойсу № IN-20201112-LA від 12.11.2020, зовнішньоекономічний контракт № 2020/11 від 12.11.2020.
       Відповідно до граф № 8 та № 9 митної декларації № UA500080/2021/000695 одержувачем вантажу та особою, відповідальною за фінансове регулювання, є ОСОБА_1 .
       На підставі вказаних обставин у відношенні громадянина ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил № 0072/50000/21 від 22.01.2020 року.
30 березня 2021 року постановою Малиновського районного суду м.Одеси провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Вантаж (готові текстильні вироби – лицьові захисні маски KN95, виготовлені з нетканого матеріалу, 4-х шарові, одноразові, без клапану, без змінного фільтру, не медичного призначення, код УКТЗЕД 6307, у кількості 750 000 штук), вилучений згідно додатку № 1 до протоколу про порушення митних правил № 0072/50000/21, повернуто власнику – громадянину ОСОБА_1 або уповноваженій ним особі у встановленому законом порядку (а.с.105-108).
15 квітня 2021 року, не погоджуючись з вказаною постановою, представник Одеської митниці Держмитслужби – ОСОБА_4 направив до Малиновського районного суду м. Одеси. Апелянт вважає, що суб`єктивна сторона даного правопорушення передбачає умисел щодо переміщення товару на підставі документів, що містять неправдиві дані з метою подальшого неправомірного звільнення від оподаткування товару та/або його подальшого володіння, користування та розпорядження. На думку апелянта, матеріали справи мають докази у справі про порушення митних прав з фактичними даними, на основі яких встановлено наявність порушення митних правил, винність особи у вчиненні правопорушення та обставини, що мають значення для вирішення справи. Тому, просить скасувати постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2021 року та прийняти нову постанов, якою направити матеріали справи до Одеської митниці Держмитслужби на додаткову перевірку з метою здійснення належного перекладу митної декларації Китайської Народної Республіки, як основного доказу по справі (а.с.111-115).
Судове засідання в суді апеляційної інстанції було призначено до розгляду на 11 травня 2021 року, в судове засідання з`явилися представник Одеської митниці Держмитслужби – Бурчо Ірина Йосипівна, яка підтримала апеляційну скаргу та просила скасувати постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року, прийняти нову постанову, якою матеріалів справи направити до Одеської митниці з метою здійснення належного перекладу митної декларації Китайської Народної Республіки, як основного доказу справи. Також, в судове засідання з`явилася особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 , які подали свої заперечення на апеляційну скаргу та просили відмовити у задоволення апеляційної скарги Одеської митниці Держмитслужби та постанову Малиновського районного суду м. Одеси залишити без змін. Крім того, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_5 подав заяву про допит свідка ОСОБА_2 – особу декларанта Товариства з обмеженою відповідальністю «Іберіс Групп», який здійснював подачу декларації 16 січня 2021 року. 
В судовому засіданні було задоволено вказане клопотання, та допитано ОСОБА_2 . Свідок під присягу пояснив, що ОСОБА_1 не порушив жодних митних правил, а суму митного збору було сплачено в необхідній сумі, згідно митної декларації.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши учасників судового засідання, Одеський апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно законодавства України про адміністративні правопорушення.
       У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
       В силу ст. 486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
       Статтею 489 МК України визначено, що при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Рішення суду першої інстанції провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 закрито за відсутності складу адміністративного правопорушення, а вантаж вилучений, повернуто власнику у встановленому законом порядку. 
Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, за наступних підстав.
Згідно вимог ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 483 МК України адміністративна відповідальність настає в разі вчинення переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.
       Вимогами ч. 2 ст. 467 МК України встановлено, що якщо справа про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього кодексу розглядається судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючи правопорушення митних правил, у тому числі передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу - не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень (в редакції Закону № 5288-VI від 18.09.2012р.).
       Згідно вказаної норми, за правопорушення, передбачені ст. ст. 469, 477-485 цього Кодексу строк накладення адміністративного стягнення обчислюється з дня їх виявлення.
Відповідно до частини 2 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Згідно з частиною 3 статті 53 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
З матеріалами справи вбачається, що Пунктом 1.1 Контракту № 2020/11 від 12.11.2020 між GUANGZHOU SONIA ELECTRONIC LTD (Продавець) та громадянином ОСОБА_1 визначено, що в порядку та на умовах, передбачених цим Контрактом, Продавець зобов`язується, продати та поставити на умовах CIF (правила ІНКОТЕРМС 2000) товари відповідно до цього Контракту. 
Згідно з пунктом 3.7 Контракту № 2020/11 від 12.11.2020 супровідна документація до завантаженого товару повинна включати оригінал інвойсу, міжнародну товарну накладну (CMR), пакувальний лист, TIR Карнет.
Інвойс № IN-20201112-LA від 12.11.2020 був заповнений продавцем товару – компанією GUANGZHOU SONIA ELECTRONIC LTD та у відповідності до умов контракту № 2020/11 від 12.11.2020 наданий компанією GUANGZHOU SONIA ELECTRONIC LTD громадянину ОСОБА_1 .
Крім того, зазначено, що митне оформлення експорту товарів у Китайській Народній Республіці здійснювалось продавцем товару – компанією GUANGZHOU SONIA ELECTRONIC LTD, а не громадянином ОСОБА_6 , у якого була відсутня митна декларація країни відправлення та будь-які відомості щодо вартості товару, заявленої продавцем до митних органів КНР. 
У зв`язку з цим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що дії громадянина ОСОБА_1 не містять прямого умислу на переміщення через митний кордон України товарів, на підставі документів, що містять неправдиві дані щодо митної вартості товарів, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які інші дані на доведення зворотного. 
Не можливо не погодитися і з висновком суду першої інстанції за те, що експортна митна декларація країни відправлення не відноситься до основних документів, що підтверджують митну вартість товарів, а Одеська митниця Держмитслужби не надсилала громадянину ОСОБА_1 письмової вимоги про надання копії митної декларації країни відправлення.
Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Докази по справі мають бути належними та допустимими. Належний доказ - це доказ, зміст якого відтворює фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані - це дані, які маючи зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. Допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також, коли законодавець допускає його використання.
В матеріалах справи знаходиться експортна декларація Китайської Народної Республіки № 530420200041437092, яка складена на китайській мові. Митний орган, яким було складено протокол про порушення митних правил не надав до суду перекладу експортної митної декларації.
Оскільки, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже суд через це втрачає статус незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Також, в листі Служби Безпеки України зазначено, що 16 січня 2021 року до митного органу подано митну декларацію, де зазначено вартість заявленого товару на суму 13500 доларів США, проте на адресу СБУ надійшов оригінал інвойсу, в якому зазначено вартість товару 22500 доларів США. При цьому сама можливість існування іншого інвойсу стороною заперечується. При цьому експортна митна декларація країни відправлення не відноситься до основних документів, що підтверджують митну вартість товару. Крім зазначеного, Одеська митниця не коригувала митну вартість товару, що ввозилася на митну територію за зазначено митною декларацією, а додаток до листа СБУ, а саме митна декларація не є оригіналом. 
Таким чином, Одеський апеляційний суд вважає, що протокол про порушення митних правил №0072/50000/21 було складено передчасно, висновок суду першої інстанції про недоведеність вини відносно ОСОБА_1 на момент розгляду справи є законними та обґрунтованими.
       Наведені обставини вказують на відсутність в апеляційного суду підстав для скасування постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 30 березня 2021 року.
       Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі та в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
       Відповідно до ч. 8 ст. 294 КУпАП України, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; 2) скасувати постанову та закрити провадження у справі; 3) скасувати постанову та прийняти нову постанову; 4) змінити постанову.
Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника Одеської митниці Держмитслужби – Каптене Дмитра Андрійовича на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2021 року – відхилити.
Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 30 березня 2021 року– залишити без змін. 

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського 
апеляційного суду                  А.І. Дришлюк