Ухвала
23 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 163/2623/20
провадження № 61-6479ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Шиповича В. В., 
розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Любомського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах 
та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування,
ВСТАНОВИВ:
У вересні 2020 року позивачі звернулись до суду із позовом 
до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 
(далі - ПрАТ «СК «Юнівес») про стягнення з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 5 601, 29 грн пені за порушення строків виплати страхового відшкодування з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, 
353 грн інфляційних втрат, 657, 62 грн 3% річних, а всього 6 611, 91 грн 
та на користь ОСОБА_2 54 744, 40 грн пені з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, 3 450, 09 грн інфляційних втрат, 6 427, 31 грн 
3% річних, а всього 64 621, 80 грн.
Рішенням Любомльського районного суду Волинської області 
від 20 листопада 2020 року, залишеним без змін постановою Волинського апеляційного суду від 04 березня 2021 року, позов задоволено частково.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_1 6 490, 80 грн, з яких: 5 595, 20 грн - пеня; 656, 10 грн - 3% річних; 239, 50 грн - інфляційні втрати.
Стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ОСОБА_2 та в її особі 
на користь неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 63 438, 09 грн, 
з яких: 54 684, 91 грн - пеня; 6 412, 40 грн - 3% річних, 2 340, 78 грн - інфляційні втрати. 
У задоволенні іншої частини позову відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору.
16 квітня 2021 року до Верховного Суду ПрАТ «СК «Юнівес» подало касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Любомського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 березня 2021 року і ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ПрАТ «СК «Юнівес».
У касаційній скарзі ПрАТ «СК «Юнівес» зазначило, що оскаржену постанову суду апеляційної інстанції було отримано 16 березня 2021 року, 
що підтверджується копією супровідного листа Волинського апеляційного суду і свідчить про наявність підстав для поновлення строку на касаційне оскарження на підставі частини другої статті 390 Цивільного процесуального кодексу України.
Відповідно до частини третьої статті3 ЦПК України провадження 
у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. 
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, 
що не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статями 2, 17 ЦПК України  однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - 
на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень 
та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. 
Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, специфіку його повноважень як «суду права», процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції, і учасникам справи був наданий відповідний обсяг гарантій права на справедливий суд у судах попередніх інстанцій.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах 
та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених 
у цій же статті ЦПК України. 
Встановлення у процесуальному законі виняткових підстав для касаційного оскарження судових рішень у малозначних справах, лише у тих випадках, коли таке оскарження є дійсно необхідним (зокрема, коли касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу), має гарантувати право на остаточне та обов`язкове до виконання судове рішення, сприяти дотриманню розумних строків розгляду справи, а також стабільності цивільних правовідносин.
Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом 
на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).  
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах 
про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, 
яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку. 
Ціна позову у цій справі становить 71 233, 71 грн, тобто суму, яка станом 
на 01 січня 2021 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 270, 00 грн х 100 = 227 000, 00 грн).
Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга,                                  відноситься до категорії малозначних в силу вимог процесуального закону, які відповідають критеріям правової визначеності та передбачуваності.
У касаційній скарзі зазначено, що справа має для ПрАТ «СК «Юнівес» виняткове значення, а тому є підстави для відкриття касаційного провадження. 
Колегія суддів, взявши до уваги правовідносини, в яких виник спір між сторонами, статус страховика, як фінансової установи, встановлені судами фактичні обставини, а також те, що спір по суті виконання основного зобов`язання вирішено у справі № 163/336/19, з таким твердженням 
ПрАТ «СК «Юнівес» не погоджується і вважає його безпідставним. 
Випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, у цій справі не встановлено Верховним Судом.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України                              суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З урахуванням наведеного, оскільки ПрАТ «СК «Юнівес» подало касаційну скаргу на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, 
у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.
Керуючись статтею 129 Конституції України, частинами шостою, дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, частиною першою, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «Юнівес» строк на касаційне оскарження рішення Любомського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанови Волинського апеляційного суду від 04 березня 2021 року.
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на рішення Любомського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року та постанову Волинського апеляційного суду від 04 березня 2021 року 
у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , 
до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» 
про стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат за несвоєчасну виплату страхового відшкодування - відмовити.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:                                                                                                    Є. В. Синельников
 
       О. В. Білоконь
 
       В. В. Шипович