ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«22» червня 2021 року
м. Харків
справа № 619/17/15
провадження № 22ц/818/2867/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Хорошевського О.М (суддя-доповідач),
суддів - Бурлака І.В., Котелевець А.В.
за участю секретаря – Пузікової Ю.С.
учасники справи:
скаржник - ОСОБА_1 
особа дії якої оскаржуються Головний державний виконавець ДВС по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) Стадніченко Тетяна Олександрівна
третя особа ОСОБА_2 
розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року в складі судді Кононихіною Н.Ю.,
в с т а н о в и в:
У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з скаргою на дії державного виконавця щодо винесення постанови ВП№62943616 від 03.09.2020 щодо стягнення з неї виконавчого збору.
Скарга мотивована тим, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.02.2017 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою» - задоволено у повному обсязі. Постановою Харківського апеляційного суду від 07.07.2018 та Постановою Верховного Суду від 13.03.2019 – рішення залишено без змін.
03.09.2020 на виконання до відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області надійшов виконавчий лист №619/17/15-ц від 26.06.2018 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .
03.09.2020 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62943616 та постанова про стягнення виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору було направлено боржнику разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрито. Роз`яснено ОСОБА_1 , що розгляд справи віднесено до юрисдикції адміністративних судів і протягом десяти днів з дня отримання нею даної постанови заявник може звернутися до адміністративного суду із даною скаргою.
Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення її скарги.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції вірно встановив обставини справи, проте безпідставно зазначив, що справа повинна розглядатися в порядку адміністративного судочинства.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначає, що суд постановив законне і обґрунтоване рішення. Виконавча служба діяла в межах повноважень. ОСОБА_3 вводить суд в оману та не хоче виконувати рішення суду. 
07 червня 2021 року до суду апеляційної інстанції надійшло клопотання про необхідність участі у справі дружини ОСОБА_2 , оскільки він не має юридичної освіти, є людиною похилого віку та може забути обставини які необхідно повідомити суду.
Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що провадження у справі підлягає закриттю, оскільки дана скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства згідно п.4 ч.1 ст. 20 КАС України, ст. 19-22 ЦПК України. 
Судова колегія погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 24.02.2017 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 «про відновлення порушеного права та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою» - задоволено у повному обсязі. Зазначене рішення Постановою Харківського апеляційного суду від 07.07.2018 року та Постановою Верховного Суду від 13.03.2019 – залишено без змін.
03.09.2020 на виконання до відділу ДВС по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ в Харківській області надійшов виконавчий лист №619/17/15-ц від 26.06.2018 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 в користуванні земельною ділянкою, розташованою за адресою АДРЕСА_1 .
03.09.2020 державним виконавцем була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 62943616 та направлена сторонам виконавчого провадження рекомендованою кореспонденцією, за вихідним №42890.
Також, 03.09.2020 державним виконавцем була винесена постанова про стягнення виконавчого збору. Постанову про стягнення виконавчого збору було направлено боржнику разом з постановою про відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.
Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувану за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.
За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.
Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).
За змістом пункту 7 частини другої статті 17 Закону № 1404-VІІІ постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є виконавчими документами. Якщо виконавче провадження закінчено, а виконавчий збір, витрати на проведення  виконавчих  дій або штраф не стягнуто, відповідна постанова виділяється в окреме провадження і підлягає виконанню в загальному порядку.
Частиною 2 ст. 74 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.
Колегія суддів Великої Палати Верховного Суду 31.03.2020 року у справі №733/889/17дійшла висновку, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи з приводу оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані. До юрисдикції адміністративних судів належать також справи про оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби, прийнятих (вчинених, допущених) під час примусового виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, як виконавчих документів в окремому виконавчому провадженні.
Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 06 червня 2018 року у справі № 127/9870/16-ц (провадження № 14-166цс18), від 06 червня 2018 року у справі № 921/16/14-г/15 (провадження № 12-93гс18), від 20 вересня 2018 року у справі № 821/872/17 (провадження № 11-734апп18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 826/5195/17 (провадження № 11-801апп18), від 16 січня 2019 року у справі № 279/3458/17-ц (провадження № 14-543цс18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 758/201/17 (провадження № 14-468цс19), і підстав для відступлення від неї не вбачається.
Враховуючи викладене вище, скарга ОСОБА_1 на постанову державного виконавця про стягнення з неї виконавчого збору не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а повинна розглядатися адміністративним судом. Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.
Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381-384, 389 ЦПК України
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 03 лютого 2021 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.
Головуючий                                                         О.М. Хорошевський.

Судді                                                                        І.В. Бурлака

А.В. Котелевець
Повний текст постанови складено 24 червня 2021 року.