ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 квітня 2021 р.	Справа № 440/166/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Подобайло З.Г. ,  Григорова А.М. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції С.С. Сич) від 18.01.2021 року по справі № 440/166/21
за позовом ОСОБА_1 
до Кременчуцького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Полтавській області
про стягнення страхових виплат та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Полтавській області, у якій просила:
- стягнути з відповідачів управління виконавчої дирекції Фонду у Полтавській області одноразову допомогу в сумі 82824 грн.;
- стягнути з відповідачів відшкодування матеріальної та моральної шкоди: доплата до середньомісячного заробітку з врахуванням втрати працездатності за період з 01.01.1995 по 01.05.2019 в сумі - 1921170,27 грн.; відшкодування витрат на ліки відповідно виписок та розрахунку в сумі - 444966,80 грн.; відшкодування суми витрат на дієтичне харчування - 419899,72 грн.; відшкодування витрат на ЛФК у сумі - 100921,32 грн.; відшкодування витрат на лікування в клініках Мертвого моря та Помор`я в сумі - 726890,86 грн.; моральна шкода в сумі - 834600 грн. відповідно частини 3 статті 34 Закону №1105;
- зобов`язати відповідача поставити позивачана облік для здійснення подальших соціальних виплат згідно із Законом.
В обґрунтування позовних вимог вказує, що  потрапивши у дорожньо-транспортну пригоду у 1994 році під час виконання трудових обов`язків у відрядженні, вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого їй встановлена 2 група інвалідності зі втратою 80 % працездатності, а пізніше - 2 група інвалідності зі втратою 70 % працездатності. Однак, відповідачем безпідставно та протиправно не виплачена, як потерпілій від нещасного випадку на виробництві, страхові виплати, а саме, одноразову допомогу, щомісячні грошові суми у випадку втрати працездатності, що компенсують відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, витрати на медичну допомогу, медичну та соціальну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, а також моральну шкоду, передбачену частиною 3 статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року  відмовлено у відкритті провадження у справі.
Позивач, не погодився із ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права. Вказує, щовідмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі №537/3081/18, оскільки предмети спору по даним справам є іншими.
Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити в її задоволенні, а оскаржувану ухвалу суду залишити без змін.
Сторони про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України  (далі - КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що  у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є таке, що набрало законної сили,рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі №537/3081/18.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
Відповідно п. 2 ч. 1ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Вказана підстава для відмови у відкритті провадження у справі спрямована на усунення випадків повторного вирішення судом спорів, які вже розглянуті і остаточно вирішені по суті. Перешкодою для звернення до суду є наявність у тотожному спорі рішення або постанови суду, що набрали законної сили, або ухвали про закриття провадження у справі. Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду в тотожній справі, що набрало законної сили, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони й інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.
При цьому, слід зазначити, що підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову - це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення. Отже, визначаючи підстави позову як елемент його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права. 
Підстави адміністративного позову - це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09.10.2018 р. у справі № 809/487/18.
Як встановлено судом, 16.07.2018 року позивач звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області, Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонд соціального страхування у Полтавській області в особі начальника Білик Олени Олександрівни про: визнання протиправною бездіяльності Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Полтавській області та начальника Кременчуцького відділення управління виконавчої дирекції Фонд соціального страхування у Полтавській області Білик О.О.;зобов`язання вчинити певні дії для виплати соціальних виплат позивачу, як потерпілій від нещасного випадку на виробництві, в результаті якого отримані тяжкі тілесні ушкодження та інвалідність 2 групи, з втратою працездатності 80%, а згодом 70% довічно; стягненняз відповідачів кошти в сумі 270000 грн. на відшкодування шкоди, заподіяної їхніми протиправними діями (бездіяльністю) за невиплату належних позивачу платежів, як потерпілій від нещасного випадку на виробництві та отриману інвалідність 2 групи.
В обґрунтування позовних вимог вказувала, що  потрапивши у дорожньо-транспортну пригоду у 1994 році під час виконання трудових обов`язків у відрядженні, вона отримала тяжкі тілесні ушкодження, внаслідок чого їй встановлена 2 група інвалідності зі втратою 80 % працездатності, а пізніше - 2 група інвалідності зі втратою 70 % працездатності. Однак, відповідачами безпідставно та протиправно не здійснено оплату їй, як потерпілій від нещасного випадку на виробництві, одноразової допомоги при стійкій втраті працездатності, страхових виплат, щомісячної грошової суми у випадку втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого, витрат на медичну допомогу, медичної та соціальної реабілітації, санаторно-курортного лікування.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі№537/3081/18, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.04.2019 року, адміністративний позов залишено без задоволення.
Відповідно до частини 2статті 255 КАС УкраїнирішенняПолтавського окружного адміністративного суду від 29.11.2018 року у справі №537/3081/18 набрало законної сили 23.04.2019 року.
В свою чергу, як правильно вказав суд першої інстанції, у справі, що розглядається та у справі №537/3081/18 позивачем було заявлено позовні вимоги, які хоча по-різному висловлені, але однакові по суті, а отже, є аналогічними.  При цьому, підстави для звернення до суду з позовом у даній справі та у справі №537/3081/18 такожє аналогічними.
Враховуючи описані вище обставини та норми законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спір між тими ж сторонами, про той самий предмет та з тієї ж підстави вже вирішено судом в межах адміністративної справи №537/3081/18.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про те, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, а доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують не спростовують з наведених вище підстав.
Доводи апеляційної скарги не впливають на правовірність висновків суду першої інстанції.
Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 18.01.2021 року по справі №440/166/21 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	З.Г. Подобайло    А.М. Григоров   	

Повний текст постанови складено  22.04.2021 року