ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/715/21  Номер провадження 22-ц/814/747/21	Головуючий у 1-й інстанції Блажко   І.О.  Доповідач ап. інст. Чумак О. В.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2021 року 	м. Полтава	

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Полтавського апеляційного суду в складі:
головуючого судді: Чумак О.В.
суддів: Дряниці Ю.В., Кривчун Т.О.
за участю секретаря Ткаченко Т.І.
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційними скаргами представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Голяніщева Дмитра Юрійовича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року, постановлену суддею Блажко І.О.; представника ОСОБА_2 - адвоката Ковжоги Олександра Івановича на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2021 року, постановлену суддею Блажко І.О., у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.
Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернувся до місцевого суду з заявою про забезпечення позову в порядку п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України, до подання позовної заяви.
В обґрунтування заяви вказував, що має намір звернутися до районного суду з позовом до свої дочки ОСОБА_2 про визнання недійсним з підстав удаваності договору купівлі-продажу нежитлових приміщень (аптека) загальною площею 51,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , посвідченого 31.10.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського МНО Оканенко Т.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 1927, з моменту укладення в частині покупця та визнання його, ОСОБА_1 , покупцем за цим договором.
Оскільки йому стало відомо, що ОСОБА_2 намагається здійснити продаж вищевказаного нерухомого майна, власником якого він себе вважає, просив накласти арешт на нежитлові приміщення (аптека) загальною площею 51,5 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2021 року заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 задоволено.
Накладено арешт на нежитлове приміщення (аптека) загальною площею 51,5 кв.м, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .
Копію ухвали направлено до Шевченківського ВДВС у м. Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції України (м. Суми), Управлінню державної реєстрації речових прав на нерухоме майно виконкому Полтавської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм».
В подальшому, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року скасовано ухвалу про забезпечення позову від 01 лютого 2021 року у справі №554/715/2021.
З ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2021 року не погодився адвокат Ковжога О.І., оскарживши її в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_2 .
В апеляційній скарзі Ковжога О.І. прохає скасувати вказану ухвалу та відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, посилаючись на те, що ОСОБА_2 з 31.10.2016 р. на підставі договору купівлі-продажу, який мав намір оспорити ОСОБА_1 , є власником вказаного нерухомого майна та у зв`язку з накладеним арештом несе значні матеріальні збитки.
Тоді як судом при задоволенні заяви про забезпечення позову не вирішено питання зустрічного забезпечення, ухвала не обґрунтована, не вмотивована, а судом не встановлено, що права та інтереси ОСОБА_1 порушені ОСОБА_2 чи іншою особою.
Заперечує факт підписання ОСОБА_1 заяви про забезпечення позову, посилаючись на розбіжності у підписах на заяві та в його паспорті, посилаючись на те, що останній хворіє та має розлади здоров`я, не усвідомлює значення своїх дій, не може писати, не виходить на вулицю, закритий у приміщенні та проходить курс лікування.
Зазначає, що ОСОБА_1 було відомо про укладений договір, який відповідає вимогам закону та є чинним. Заявник користувався вказаним приміщенням, здійснював підприємницьку діяльність, тому вважає, що він пропустив строк позовної давності.
Вважає, що суд при задоволенні заяви про забезпечення позову не оцінив обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, з урахуванням розумності, обґрунтованості, адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів сторін та інших учасників, наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог; чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання чи невиконання судового рішення; запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками цього судового процесу.
Суд першої інстанції, задовольняючи заяву, не пересвідчився, чи існує між сторонами спір, не врахував, що відсутні докази існування спору, а надані скріншоти з продажу майна не вказують на те, що ОСОБА_2 порушує чиїсь права та не є підставою для накладення арешту на належне їй нерухоме майно.
Крім цього, з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 11.02.2021 року про скасування заходів забезпечення позову не погодився ОСОБА_1 , в інтересах якого подана апеляційна скарга адвокатом Голяніщевим Д.Ю.
В апеляційній скарзі ОСОБА_4 прохає скасувати вказану ухвалу та прийняти відповідну постанову.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що 04.02.2021 р. ним подано позовну заяву в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним з підстав удаваності договору купівлі-продажу нежитлових приміщень, посвідченого 31.10.2016 р. приватним нотаріусом Полтавського МНО Оканенко Т.Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 1927, з моменту його укладання в частині покупця та визнання позивача покупцем за договором
У позові вказано, що він подається на виконання вимог ч. 4 ст. 152 ЦПК України.
Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 р. відкрито провадження у справі № 554/907/21 за вказаною позовною заявою.
Отже, вважає, що суд безпідставно скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 11.02.2021 р.

Відзиви на апеляційні скарги від учасників справи не надходили.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах заявлених вимог та доводів апеляційних скарг, заслухавши пояснення представника заявника ОСОБА_4 , приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги адвоката Голяніщева Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 та залишення без задоволення апеляційної скарги представника ОСОБА_2 - адвоката Ковжоги О.І., з огляду на таке.
При постановленні ухвали від 01 лютого 2021 року про задоволення заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з положень ч. ч.1, 2 ст. 149, п. 2 ч. 1 ст. 150, п. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 152, ч. 1 ст. 153 ЦПК України, пославшись на те, що вжиття заходів забезпечення позову в обраний заявником спосіб необхідний з метою поновлення його порушених чи оспорюваних прав та інтересів, за захистом яких він має намір звернутися до суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Отже, забезпечення позову - це вжиття судом, в провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом про присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення. Такий інститут цивільно-процесуального законодавства передбачений з метою попередження несумлінних дій відповідача, який може, наприклад, сховати або продати майно, тобто з метою усунення утруднення або неможливості виконання рішення.
Частиною 1 ст. 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову. Зокрема, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.
Заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо (п. 1 ч.1 ст.152 ЦПК України).
Згідно з ч.1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Враховуючи те, що між сторонами виник спір з приводу нерухомого майна, яке є предметом договору купівлі-продажу від 31.10.2016 р., укладеного між ОСОБА_2 та ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм», та, оскільки вказане нерухоме може бути відчужене на користь інших осіб, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та наклав арешт на спірне нерухоме майно - нежитлові приміщення (аптека) загальною площею 51,5 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.2016 р., який оспорює ОСОБА_1 (а.с. 12-20).
Доказів на підтвердження того, що застосовані судом заходи забезпечення позову порушують права інших осіб, чи перешкоджають здійсненню підприємницької діяльності ОСОБА_2 , не надано.
Обраний ОСОБА_1 вид забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке є предметом оспорюваного договору купівлі-продажу відповідає позовним вимогам.
При постановленні ухвали від 11 лютого 2020 року та скасовуючи вжиті ухвалою суду від 01.02.2021 р. заходи забезпечення позову суд першої інстанції виходив із того, що заявник у встановлений ЦПК України 10-денний строк не звернувся до суду з відповідною позовною заявою.
В апеляційній скарзі представник заявника послалася на те, що у встановлений законом строк ним було подано позовну заяву.
Перевіряючи вказану ухвалу, колегія суддів виходить з такого.
Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 4 ст.152 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів, а у разі подання заяви про арешт морського судна - тридцяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.
Згідно ч.1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Відповідно до п.1 ч. 13 ст. 158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також уразі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу.
Як убачається з матеріалів апеляційної скарги, ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 08.02.2021 р. відкрито провадження у справі № 554/907/21 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ТОВ «Гедеон Ріхтер Укрфарм» про визнання недійсним (з підстав удаваності) договору купівлі-продажу нежитлових приміщень з моменту його укладення в частині покупця та визнання позивача покупцем за договором (а.с. 71-75).
Отже, позовна заява подана з дотриманням строку встановленого ч. 4 ст.152 ЦПК України. Тому суд першої інстанції безпідставно скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою від 01.02.2021 р.
За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а ухвала суду від 11.02.2021 року скасуванню.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376 п.п. 3,4 , ст. ст. 381-384 ЦПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Ковжоги Олександра Івановича залишити без задоволення.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 01 лютого 2021 року залишити без змін.
Апеляційну скаргу представника заявника  ОСОБА_1 - адвоката Голяніщева Дмитра Юрійовича  задовольнити.
Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2021 року скасувати.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя             О.В.Чумак

Судді                                           Ю.В.Дряниця

Т.О.Кривчун