Ухвала
19 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 428/6597/19-ц
 
провадження № 61-1292св21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу громадської організації «Автогаражне товариство «Супутник» на постанову Луганського апеляційного суду 
від 21 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Автогаражне товариство «Супутник» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області 
від 07 вересня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
Постановою Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 07 вересня 
2020 року в частині позовних вимог про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу скасовано та ухвалено у цій частині нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ГО «АТ «Супутник» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу задоволено частково.
Скасовано наказ ГО «АТ «Супутник» № 13 від 10 травня 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з роботи за прогул.
Поновлено ОСОБА_1 на посаді сторожа ГО «АТ «Супутник».
Стягнуто з ГО «АТ «Супутник» на користь ОСОБА_1 , середній заробіток 
за час вимушеного прогулу в розмірі 80 425 грн 10 коп. без утримання податку, зборів й інших обов`язкових платежів.
Постанова в частині поновлення на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць підлягала негайному виконанню.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.
Вирішено питання про розподіл судових витрат.
У січні 2021 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку 
ГО «АТ«Супутник» подало касаційну скаргу на постанову Луганського апеляційного суду від 21 грудня 2020 року, у якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
Підставами касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права та вказує, 
що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права 
у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункти 1 та 3 частини другої 
статті 389 ЦПК України).
В обґрунтування необхідності відкриття касаційного провадження 
на підставі пункту 3 вказує, що практика Верховного Суду щодо застосування норм матеріального права для визначення роботодавцем дня звільнення раніше поновленого на роботі працівника, який з моменту поновлення до виконання своїх обов`язків не приступив, та продовжує вчиняти прогул, відсутня.
У лютому 2021 року справа надійшла до Верховного Суду.
Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, 
що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.
Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.
Згідно з частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом 
не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься 
в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.
Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто 
не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, 
що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.
Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.
Керуючись частиною тринадцять статті 7, частиною одинадцятою 
статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Справу за позовом ОСОБА_1 до громадської організації «Автогаражне товариство «Супутник» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному 
веб-порталі судової влади України.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                                С. Ф. Хопта
 
Є. В. Синельников
 
В. В. Шипович