Справа № 163/450/21  Провадження №33/802/360/21 	Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С. 	
Категорія: ч. 6 ст. 481 МК України 	Доповідач: Клок  О. М.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2021 року                                                                 місто Луцьк
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Клок О.М., з участю секретаря Білоуса І.Л., представника митного органу Пікалюка М.С., розглянувши клопотання про поновлення пропущеного строку та апеляційну скаргу захисника Жмурка Т.П. в інтересах  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, на постанову судді Любомльського районного суду від 04 березня 2021 року, про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.481 МК України,

                               В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170000 гривень.
ОСОБА_1  притягнуто до відповідальності за те, що він, 22 грудня 2019 року через митний пост "Городище" Поліської митниці Держмитслужби увіз автомобіль "Ауді", естонський номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова  НОМЕР_2 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 10 січня 2020 року, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 15 жовтня 2020 року на митному посту "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби, чим вчинив правопорушення, передбачене за ч.6 ст.481 МК України. 
У поданій апеляції захисник Жмурко Т.П. вказує на те, що під час розгляду справи, суддя в порушення вимог ст.280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Стверджує, що ОСОБА_1 належним чином не повідомляв про час та дату розгляду справи. Крім того, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки автомобіль вийшов з ладу на території України, через несправність двигуна, що підтверджується довідкою ФОП ОСОБА_2 . Просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи в суді першої інстанції, скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, а справу закрити.
Враховуючи те, що ОСОБА_3  не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, скаргу подав 20.03.2021, тому строк апеляційного оскарження постанови йому необхідно поновити, так як він пропущений із поважних причин.
Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши представника митниці, який заперечував апеляцію, суддя приходить до наступного висновку.
Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.481 МК України вказаних вимог закону дотримався.
Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну оцінку.
Так винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про порушення митних правил, витягами з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" АСМО "Інспектор" та ЄАІС Держмитслужби, службовою запискою інспектора митниці та іншими доказами у справі.
Дані докази, на думку апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.
Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.
В суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 не звертався до митних органів для продовження строку тимчасового ввезення автомобіля. Дана обставина не заперечується скаржником та не спростована і в апеляційному суді.
Отже, обставин, що об`єктивно та відповідно до закону перешкоджали б виконати зобов`язання реекспорту транспортного засобу, порушник не навів.
Інші доводи скаржника, зокрема, щодо неможливості вивезення транспортного засобу з України через несправність двигуна, з огляду на те, що на запит суду ФОП ОСОБА_2 , дану інформацію не підтвердив, а отже, суд критично оцінює та не бере до уваги, додану до апеляційної скарги довідку підприємця, яка, крім того, не зрозуміло кому адресована (а.с.39). 
Виходячи з вищевикладеного, неможливість реекспорту транспортного засобу, через  несправність автомобіля, не підтверджена матеріалами справи. 
Враховуючи докази, які суд першої інстанції взяв до уваги, давши їм належну оцінку, та поклав в основу обвинувачення, суддя знаходить доводи скаржника про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, безпідставними.
У відповідності до вимог ч.1 ст.531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є: 1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; 2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; 3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;  ...5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення .
У відповідності до ст.294 ч.7 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Враховуючи вищенаведені та зібрані по справі докази, суддя вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, та призначив стягнення, яке відповідає вимогам митного законодавства, а тому підстав для скасування постанови суду першої інстанції, на що вказує скаржник в своїй апеляції, немає.
Керуючись ст.294 КУпАП, суддя

                               П О С Т А Н О В И В

Поновити строк захиснику Жмурку Т.П. в інтересах  ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду від 04 березня 2021 року.
Апеляційну скаргу захисника Жмурка Т.П. в інтересах  ОСОБА_1  залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду від 04 березня 2021 року щодо ОСОБА_1 – без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя
Волинського апеляційного суду         О.М.Клок