УХВАЛА

12 травня 2021 року 
Київ
справа №640/10896/20
адміністративне провадження №К/9901/6483/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача Берназюка Я.О., суддів Бевзенка В.М. та Чиркіна С.М., розглянувши у письмовому провадженні клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №640/10896/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві
про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
25 лютого 2021 року ОСОБА_1 (далі також - скаржник, позивач) з використанням системи "Електронний суд" звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року.
Предметом розгляду у даній справі було визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі також - відповідач) щодо зменшення основного розміру пенсії позивачу з 90% до 70% від сум грошового забезпечення; зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити без обмеження максимального розміру пенсію позивачу у розмірі 90% від сум грошового забезпечення, згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", починаючи з 01.01.2018, з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою; визнання протиправними дій відповідача щодо виплати позивачу у 2018 році лише 50%, у 2019 році лише 75% суми підвищення пенсії; зобов`язання відповідача виплатити 100% суми підвищення пенсії без обмеження максимального розміру позивачу за 2018 рік та 2019 рік, перерахованої згідно зі статтею 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" та Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", починаючи з 01.01.2018 з врахуванням проведених раніше виплат, здійснивши виплату невідкладно та однією сумою.
Ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 листопада 2020 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.
26 березня 2021 року до Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду, яке мотивовано існуванням розбіжностей у судовій практиці щодо вирішення даної категорії справ, а також неправильним застосуванням судами норм матеріального та процесуального права.
Розглядаючи зазначене клопотання ОСОБА_1 , Верховний Суд виходить з наступного.
Згідно з частиною п`ятою статті 346 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики. 
Відповідно до частин першої-третьої статті 347 КАС України питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується судом за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи.
Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати Верховного Суду вирішується більшістю від складу суду, що розглядає справу.
Питання про передачу справи на розгляд палати, об`єднаної палати або Великої Палати може бути вирішене до прийняття постанови судом касаційної інстанції.
Аналіз наведених норми дає підстави для висновку, що клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду вирішується у разі відкриття Верховним Судом касаційного провадження у справі.
Наведена правова позиція вже неодноразово була викладена Верховним Судом, зокрема, в ухвалах від 11 серпня 2020 року у справі № 240/9137/19, від 19 жовтня 2020 року у справі № 640/8799/20, від 12 січня 2021 року у справі № 160/10326/19, від 27 січня 2021 року у справі №932/7911/20, від 24 лютого 2021 року у справі №372/49/20, від 10 березня 2021 року у справі № 160/7562/19 та від 15 березня 2021 року у справі №334/4034/16-а(2-а/334/89/20).
Таким чином, оскільки Верховний Суд відмовив у відкритті касаційного провадження у справі, правові підстави для задоволення клопотання про передачу справи № 640/10896/20 на розгляд Великої Палати Верховного Суду відсутні.
Відповідно до частини другої статті 167 КАС України якщо заява (клопотання, заперечення) є очевидно безпідставною та необґрунтованою, суд повертає таку заяву (клопотання, заперечення) заявнику без розгляду.
Враховуючи викладене, клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи № 640/10896/20 слід повернути без розгляду. 
Керуючись статтями 167, 347, 355, 359 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Клопотання ОСОБА_1 про передачу на розгляд Великої Палати Верховного Суду справи №640/10896/20 повернути без розгляду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

          Суддя-доповідач                                                                      Я.О. Берназюк
Судді:                                                                                          В.М. Бевзенко
                                                                                                    С.М. Чиркін