ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
07 червня 2021 року           справа № 200/12240/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Компанієць І.Д., Ястребова Л.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року (повний текст складено 16 лютого 2021 року в м. Слов`янськ) у справі № 200/12240/20-а (суддя І інстанції – Голубова Л.Б.) за позовом   ОСОБА_1 до Криворізької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                              У С Т А Н О В И В:

28 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Криворізької сільської ради про визнання протиправною бездіяльності щодо здійснення нарахування та виплати вихідної допомоги у розмірі шести середніх заробітних плат у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування; зобов`язання здійснити нарахування та виплатити вихідну допомогу у розмірі шести середніх заробітних плат у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування; визнання протиправною бездіяльності щодо здійснення компенсаційних виплат за час затримки розрахунку при звільненні у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування; зобов`язання здійснити компенсаційні виплати за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16.11.2020 року по 20.11.2020 року у зв`язку з припиненням виконання повноважень посадової особи органу місцевого самоврядування.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач рішенням Криворізької сільської ради № VII/1-10 від 03.01.2020 року призначена на посаду заступника Криворізького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади.
Розпорядженням Криворізького сільського голови № 13к від 03.02.2020 року позивач приступила до обов`язків заступника Криворізького сільського голови.
Рішенням голови Криворізької сільської ради № VIIІ/1-8 від 16.11.2020 року повноваження позивача як заступника Криворізького сільського голови були припинені та цього ж дня розпорядженням сільського голови Криворізької сільської ради № 95к позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради.
16.11.2020 року позивач звернулася до Криворізького сільського голови з заявою про призначення виплати в розмірі шести заробітних плат, передбачену статтею 44 КЗпП України та отримала відмову.
Вважає, що така бездіяльність відповідача порушує її гарантії при звільненні, передбачені трудовим законодавством.
З зазначених підстав звернулась до суду з даним позовом.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/12240/20-а в задоволенні позову – відмовлено.
Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що правове регулювання Конституцією України та спеціальними законами України спеціального статусу посадових осіб не означає, що на них не можуть не поширюватися положення інших законів щодо відносин, не врегульованих спеціальними законами. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.  
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 7-8). Згідно паспортних даних позивач з 22.08.2008 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Криворізької сільської ради № VII/1-2 від 03.01.2020 року взято до відома інформацію голови Криворізької сільської виборчої комісії ОСОБА_2 про результати виборів Криворізького сільського голови та обрання на посаду Криворізького сільського голови ОСОБА_3 (а.с. 10).
Рішенням Криворізької сільської ради Павлової А.І. № VII/1-10 від 03.01.2020 року ОСОБА_1 затверджена на посаду заступника Криворізького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади (а.с. 14).
Розпорядженням Криворізької сільської ради № 13к від 03.02.2020 року позивач приступила до обов`язків заступника Криворізького сільського голови (а.с. 13).
Рішенням Криворізької сільської ради № VIIІ/1-8 від 16.11.2020 року утворено виконавчий комітет Криворізької сільської ради, куди позивач як заступник Криворізького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади не увійшла, тобто, фактично повноваження позивача як заступника Криворізького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади були припинені (а.с. 15-16).
16.11.2020 року розпорядженням Криворізької сільської ради № 95к позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради (а.с. 17). При цьому, правовою підставою звільнення ОСОБА_1 в розпорядженні вказано ч. 1 ст. 51 Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Заявою від 16.11.2020 року позивач звернулася до Криворізького сільського голови про призначення виплати в розмірі шести заробітних плат, передбачену статтею 44 КЗпП України, однак отримала відмову, викладену в листі від 25.11.2020 року № 01-21/1276 (а.с. 25-26). Зокрема, відповідач прослався на звільнення позивача у зв`язку з закінченням строку її повноважень відповідно до положень ч. 1 ст. 51 Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, яка не передбачає ніяких виплат.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування урегульовано Законами України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Відповідно до ст. 2 Закону України від 21.05.1997 № 280/97-ВР “Про місцеве самоврядування в Україні” (далі - Закон № 280-97/ВР) місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Згідно до статті 25 Закону № 280-97/ВР сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Відповідно до ст. 1 та 2 Законами України “Про службу в органах місцевого самоврядування” від 07.06.2001 року № 2493-III (далі - Закон № 2493-III) Служба в органах місцевого самоврядування - це професійна, на постійній основі діяльність громадян України, які займають посади в органах місцевого самоврядування, що спрямована на реалізацію територіальною громадою свого права на місцеве самоврядування та окремих повноважень органів виконавчої влади, наданих законом.
Посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.
За приписами ст. 3 Закону № 2493-III посадами в органах місцевого самоврядування є:
-  виборні посади, на які особи обираються на місцевих виборах;
-  виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою;
- посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Як зазначено вище, рішенням Криворізької сільської ради Павлової А.І. № VII/1-10 від 03.01.2020 року ОСОБА_1 затверджена на посаду заступника Криворізького сільського голови з питань діяльності виконавчих органів влади.
Слід зазначити, що відповідно до частин 2-3 статті 7 Закону № 2493-III посадові особи місцевого самоврядування діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією України і законами України, актами Президента України і Кабінету Міністрів України, актами органів місцевого самоврядування, а в Автономній Республіці Крим - також нормативно-правовими актами Верховної Ради Автономної Республіки Крим і Ради міністрів Автономної Республіки Крим, прийнятими у межах їхньої компетенції.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія Закону України “Про запобігання корупції” та законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
Тобто, КЗпП України розповсюджується на посадових осіб органів місцевого самоврядування виключно у випадках, не врегульованих Законами України “Про службу в органах місцевого самоврядування”, “Про місцеве самоврядування в Україні”.
Підстави припинення служби в органах місцевого самоврядування передбачено ст. 20 Закону № 2493-III.
Крім загальних підстав, передбачених Кодексом законів про працю України, служба в органах місцевого самоврядування припиняється на підставі і в порядку, визначених Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, цим та іншими законами України, а також у певних випадках.
Судом встановлено, що 16.11.2020 року розпорядженням сільського голови Криворізької сільської ради № 95к позивача було звільнено у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради на підставі ч. 1 ст. 51 Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні” відповідно до якої, виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.
Підстави звільнення, передбачені вищевказаною нормою Закону України “Про місцеве самоврядування в Україні”, позивачем не оскаржуються.  
Судд вважає посилання позивача на загальну норму права – статті 41 та 44 КЗпП України, якими встановлено додаткові підстави розірвання трудового договору з ініціативи власника та виплату вихідної допомоги у розмірі не менше ніж шестимісячний заробіток безпідставні та необґрунтовані, оскільки ОСОБА_1 звільнено у зв`язку з закінченням строку повноважень виконавчого комітету ради на підставі ч. 1 ст. 51 Законом України “Про місцеве самоврядування в Україні”, а не на підставі статті 41 КЗпП України.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/12240/20-а - залишити без задоволення.              
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року у справі № 200/12240/20-а - залишити без змін.                     
Повне судове рішення складено 07 червня 2021 року.    
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                А.А. Блохін

Судді                                                                                                    І.Д. Компанієць

                                                                                                              Л.В. Ястребова