Ухвала
16 квітня 2021 року
м. Київ
справа № 506/236/19
провадження № 61-5359ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року (про витребування доказів) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року клопотання представника ДП "Адміністрація морських портів України" задовольнено частково.
Витребувано у ТОВ «Лайфселл» інформацію про телефонні дзвінки, текстові повідомлення SMS та MMS абонента НОМЕР_1 за період з 01 лютого 2019 року по 18 лютого 2019 року включно, а саме: про дату, час, ідентифікаційні ознаки кінцевих обладнань, а також адреси розташування та номери базових станцій, які забезпечували зв`язок.
В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
Із відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що вказану ухвалу ОСОБА_1 в апеляційному порядку не оскаржував.
29 березня 2021 року ОСОБА_1 звернувся через засоби поштового зв`язку до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року (про витребування доказів), а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження  ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року (про витребування доказів) з огляду на таке.
Положеннями пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та пункту 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачено, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення - у випадках, встановлених законом.
Пунктом 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
Оскільки ухвала суду першої інстанції про витребування доказів не була предметом перегляду судом апеляційної інстанції, вона не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи наведене, ухвала Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 2019 року (про витребування доказів) не підлягає касаційному оскарженню, тому відкритті касаційного провадження в цій частині необхідно відмовити.
Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 в частині оскарження ухвали Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 вересня 
2019 року (про витребування доказів) у справі за позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про визнання звільнення незаконним, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:	М. Є. Червинська    	
   	С. Ю. Бурлаков     В. М. Коротун