ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 761/16830/21                                                      Головуючий у І інстанції - Рибак М.А.
                                                                                                   Суддя-доповідач - Мельничук В.П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  17 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
                    
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

                Головуючого-судді:                  Мельничука В.П.,        
                                                   суддів:                  Лічевецького І.О., Оксененка О.М.,    

                                      при секретарі:                 Черніченко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року у справі за  позовом ОСОБА_1 до інспектора БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Стецюка Олександра Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, - 
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1  звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з адміністративним позовом до інспектора БПП у м. Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Стецюка Олександра Миколайовича, в якому просив:
- визнати незаконними дії інспектора БПП у м. Кременчук УПП Полтавської обл. лейтенанта поліції Стецюка Олександра Миколайовича щодо складання постанови серії ЕАН № 4154262 про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021 року про накладення на Позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 гривень за порушення ст. 122 ч. 1 КУпАП;
- визнати незаконною та скасувати постанову серії ЕАН № 4154262 про адміністративне правопорушення від 03 травня 2021 року, а провадження по справі закрити.
Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора БПП у                          м. Кременчук УПП Полтавської області лейтенанта поліції Стецюк Олександра Миколайовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення передано на розгляд до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в позовній заяві було вказано адресу: АДРЕСА_1 , а тому дана адміністративна справа територіально відноситься до Шевченківського району м. Києва.
Також, Позивач вказує на те, що відповідно до п. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Крім того, Позивач просить врахувати також, що за зазначеною в постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4154262 від 03 травня 2021 року адресою ( АДРЕСА_2 ), він не зареєстрований з вересня 2015 року, що підтверджується його Паспортом громадянина України.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін з посиланням на те, що оскаржувана ухвала відповідає нормам чинного законодавства.
Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції передаючи адміністративну справу № 761/16830/21 на розгляд Бориспільського міськрайонного суду Київської області, виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази проживання Позивача в Шевченківському районі м. Києва. Місцезнаходженням Відповідача є місто Кременчук, що також територіально не відноситься до Шевченківського району м. Києва.
А в постанові про адміністративне правопорушення, зазначено адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_2 . 
Колегія суддів не погоджується з мотивами та висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Статтею 286 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до часини 1 статті 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням Відповідача.
Позивачем в позовній заяві зазначено адресу: АДРЕСА_1 .
Відповідно до п. 2 частини першої ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.
Пунктом 6 частини 1 ст. 171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
Згідно з частиною шостою ст. 171 КАС України суддя з метою визначення підсудності може також користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до частини восьмої ст. 171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви у разі залишення позовної заяви без руху, або отримання судом у порядку, визначеному частинами третьою - шостою цієї статті, інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи.
Отже, суд наділений можливостями отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи, проте зазначеним суд першої інстанції не скористався, а постановив оскаржувану ухвалу на підставі недостовірної інформації, зазначеної у постанові про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 4154262 від 03 травня 2021 року.
Частиною першою ст. 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Разом з тим, судом першої інстанції не було об`єктивно досліджено докази, а саме не перевірено інформації щодо адреси місця реєстрації та проживання Позивача відповідно до статті 171 КАС України.
При цьому, адреса місця фактичного проживання Позивача є: АДРЕСА_1 , що підтверджується відомостями у паспорті Позивача.
Відповідно до частини 1 статті 29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо:
1) до початку розгляду справи по суті задоволено клопотання відповідача, зареєстроване у встановленому законом порядку, місце проживання (перебування) якого раніше не було відоме, про передачу справи за місцем його проживання (перебування);
2) при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
3) після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду;
4) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи;
5) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу адміністративного суду, який розглядав справу;
6) однією із сторін у справі є суд, в якому розглядається справа, або суддя цього суду;
7) справа підлягає розгляду як зразкова у порядку, визначеному статтею 290 цього Кодексу.
Згідно з частинами 6, 8 статті 29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 частини першої цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено.
Передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин та урахуванням вищевикладеного, колегія суддів погоджується з Позивачем про те, що дана справа, підсудна Шевченківському районному суду м. Києва, у зв`язку із чим суд першої інстанції помилково передав її за підсудністю до Бориспільського міськрайонного суду Київської області.
Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції помилився з територіальністю, з огляду на що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.
Зі змісту ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
За змістом частини 1 статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Розглянувши доводи ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, допущені судом першої інстанції порушення норм процесуального права є такими, що призвели до неправильного вирішення питання, та є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідачем до суду апеляційної інстанції подано клопотання про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року у зв`язку з несплатою Позивачем судового збору.
Предметом оскарження у даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАН № 4154262 від 03 травня 2021 року.
Позивачем в апеляційній скарзі зазначено, що відповідно до частини четвертої           ст. 288 КУпАП він звільнений від сплати судового збору.
Відповідно до ч. 7 ст. 283 КУпАП постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.
Згідно з ч. 4 ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.
При цьому, першорядним нормативно-правовим актом національного законодавства, який регулює порядок справляння судового збору, є Закон України "Про судовий збір", а тому саме правові приписи, закріплені в цьому законі, застосовуються при визначенні об`єктів, за які не справляється судовий збір та осіб, які звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях.
Проте, відповідно до положень ст. ст. 3, 5 Закону України "Про судовий збір" серед осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, немає таких, які б звільнялися від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви на постанову про накладення адміністративного стягнення, чи виключали б позовну заяву на постанову про накладення адміністративного стягнення з об`єктів оплати судовим збором.
Отже, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень статей 287, 288 КУпАП, слід застосовувати норми Закону України "Про судовий збір", як і пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.
Таким чином, особи, стосовно яких ухвалено судове рішення про накладення адміністративного стягнення, є платниками судового збору, а положення ч. 4 ст. 288 КУпАП, щодо звільнення від сплати судового збору, на них не поширюються.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі                 № 543/775/17 від 18 березня 2020 року.
Відповідно до ч. 5 ст. 296 КАС України в редакції згідно з Законом від 03 жовтня  2017 року № 2147-VIII, до апеляційної скарги додається документ про сплату судового збору.
Розмір судового збору, що підлягає сплаті при поданні апеляційної скарги в адміністративній справі визначено Законом України "Про судовий збір" з урахуванням змін до вказаного Закону.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду апеляційної скарги на ухвалу суду судовий збір справляється в           1 розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Положеннями статті 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 1 січня 2021 року 2270 гривень.
Виходячи зі вказаного, ОСОБА_1 при зверненні до суду з даною апеляційною скаргою повинен був сплатити судовий збір в розмірі 2270,00 грн. (1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб).
Вказаною особою в порушення зазначених вимог законодавства не дотримано вказані вимоги ст. 296 КАС України та не додано документ про сплату судового збору.
Таким чином, за подання до адміністративного суду даної апеляційної скарги з Позивача до спеціального фонду Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270,00 грн.
Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 272, 286, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково. 
Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 14 травня 2021 року - скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до спеціального фонду Державного бюджету України на рахунок Шостого апеляційного адміністративного суду за наступними реквізитами: отримувач                   коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, код банку отримувача UA638999980313171206081026007, код класифікації доходів бюджету 22030101, судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу суду у розмірі 2270,00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень).

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не  підлягає.

Головуючий-суддя:                                                                     В.П. Мельничук

                     Судді:                                                                      І.О. Лічевецький 

                                                                                                      О.М. Оксененко