УХВАЛА

14 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 360/1117/20
адміністративне провадження № К/9901/7646/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мартинюк Н.М.,  Мельник-Томенко Ж.М., 
перевіривши касаційну скаргу Державної судової адміністрації України 
на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року 
та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року    
у справі №360/1117/20 
за позовом ОСОБА_1 
до Державної судової адміністрації України, Апеляційного суду Луганської області 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,-    
ВСТАНОВИВ:
05 березня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга Державної судової адміністрації України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року  у справі №360/1117/20.
Ухвалою Верховного Суду від 18 березня 2021 року відмовлено скаржнику в задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, визнавши зазначені в ньому причини пропуску строку неповажними, а касаційну скаргу залишено без руху з підстав пропуску строку на касаційне оскарження.
Скаржнику запропоновано підтвердити поважність пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2021 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (08 лютого 2021 року) до повторного подання касаційної скарги (02 березня 2021 року) з огляду на відсутність підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код 0102932586824) копія ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року отримана представником скаржника 25 березня 2021 року.
05 квітня 2021 року до Верховного Суду надійшла заява Державної судової адміністрації України про усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 18 березня 2021 року.
У заяві скаржник зазначає, що вперше звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду у встановлений процесуальним законом строк, проте ухвалою Верховного Суду від 02 лютого 2021 (отриману скаржником 08 лютого 2021 року) вперше подану касаційну скаргу було повернуто скаржнику на підставі пункту 4 частини 5 статті 332 КАС України.
Пропуск строку на касаційне оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2021 року - 08 лютого 2021 року по 02 березня 2021 року скаржник обґрунтовує продовженням та посиленням карантинних заходів пов`язаних з поширенням COVID-19 та надмірним навантаженням на працівників відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління ДСА України.
Перевіряючи доводи, якими скаржник обґрунтовує поважність пропуску строку на касаційне оскарження в клопотанні, яке надійшло 05 квітня 2021 року, Судом з`ясовано, що воно містить лише цитування положень КАС України, інших нормативно правових актів та посилання відповідачем на впровадження карантинних заходів в Україні, що свідчить про невиконання скаржником вимог ухвали від 18 березня 2021 року.
Щодо доводів скаржника про надмірне навантаження на працівників відділу претензійно-позовної роботи, надання їм відпусток та введенням на території України карантину, Суд вважає за доцільне зазначити, що ці питання є внутрішніми питаннями організації роботи та трудового розпорядку відповідача, та такі обставини не можуть бути підставою для обґрунтування причин пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень.
Крім цього, Суд зазначає, що право на повторне подання касаційної скарги не може розумітися таким чином, що якщо вперше скаргу було подано у встановлений КАС України строк і у подальшому повернуто скаржнику, то повторно таку скаргу може бути подано протягом будь-якого строку, і строк на звернення до суду касаційної інстанції в такому випадку однозначно підлягає поновленню як такий, що пропущений з поважних причин.
Суд звертає увагу скаржника на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.
Тобто, особа, зацікавлена у поданні касаційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.
Суд акцентує увагу скаржника, що за змістом процесуального закону поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами. Це пов`язано з тим, що держава має дотримуватись раніше згаданого принципу "належного урядування" та не може отримувати вигоду від порушення правил та обов`язків, встановлених нею ж.
Відповідно до статті 129 Конституції України та статей 2, 8 - КАС України однією із засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Як зазначив Європейський суд з прав людини в рішенні від 15 травня 2008 року "Надточій проти України", принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище у порівнянні з опонентом.
Таким чином, оскільки скаржником належним чином не підтверджено поважність причин пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2020 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (08 лютого 2021 року) до повторного подання касаційної скарги (02 березня 2021 року), Суд не вбачає підстав для визнання наведених скаржником у клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження підстав пропуску такого строку поважними, а отже в задоволені клопотання від 05 квітня 2021 року слід відмовити.
Колегія суддів звертає увагу на те, що норми  КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводи ті обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.
Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з частиною першою  статті 77 КАС України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.
Водночас, Суд зауважує, що доказів щодо недостатньої кількості працівників відділу претензійно-позовної роботи юридичного управління ДСА України (дані щодо перебування відповідних працівників у відпустках, на лікарняних, тощо) і об`єктивної неможливості у зв`язку з цим підготувати касаційну скаргу з 08 лютого по   02 березня 2021 року скаржником не надано.
Також Суд акцентує вагу на тому, що органи державної влади (Державна судова адміністрація України), маючи однаковий обсяг процесуальних прав та обов`язків поряд з іншими учасниками справи, мають діяти вчасно та в належний спосіб, дотримуватися своїх власних внутрішніх правил та процедур, встановлених, в тому числі нормами процесуального закону, не можуть і не повинні отримувати вигоду від їх порушення, уникати або шляхом допущення зайвих затримок та невиправданих зволікань відтерміновувати виконання своїх процесуальних обов`язків.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що Державною судовою адміністрацією України не вказано поважних причин пропуску на касаційне оскарження, не надано доказів щодо вжиття заходів для повторного подання касаційної скарги у найкоротші строки після її повернення, не обґрунтовано зволікання з повторним поданням касаційної скарги.
Інших поважних причин неможливості звернення до суду касаційної інстанції у строк, встановлений  статтею 329 КАС України, відповідачем не наведено.
Станом на день постановлення цієї ухвали на виконання ухвали Верховного Суду від 18 березня 2021 року, будь-яких інших заяв чи клопотань від скаржника до суду не надходило.
Тому, є всі підстави вважати, що встановлений судом строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчено, проте виявлені недоліки скаржником не усунуто.
Згідно пункту 4 частини першої  статті 333 КАС України, суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження, визнані судом неповажними.
З огляду на наведене та виходячи з того, що на вимогу суду скаржником не наведено інших причин поважності пропуску строку касаційного оскарження з моменту отримання ухвали Верховного Суду від 02 лютого 2021 року про повернення вперше поданої касаційної скарги (08 лютого 2021 року) до повторного подання касаційної скарги (02 березня 2021 року), у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Також суд звертає увагу скаржника, що відповідно до пункту 3 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі.
Керуючись статтями 3, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,
УХВАЛИВ:
1.    В задоволені клопотання Державної судової адміністрації України від 05 квітня 2021 року про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.
2. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Державної судової адміністрації України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2020 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2020 року  у справі №360/1117/20.
3. Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити заявникові.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Н.М. Мартинюк
Ж.М. Мельник-Томенко
Судді Верховного Суду