ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.06.2021 року          м.Дніпро         Справа №  908/6183/15 (908/2789/20)
Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді:  Верхогляд Т.А. (доповідач)                     
суддів: Білецької Л.М. , Паруснікова Ю.Б.,
секретар судового засідання Колесник Д.А.   
представники сторін:
від АТ "ДТЕК Дніпровські Електромережі": Яцишин Олександр Йосипович адвокат, довіреність №461/2021  від 20.04.2021 р.;
від ТОВ "Жмеринський елеватор": Решодько Іван Миколайович адвокат, ордер серії АА №    1109696  від 07.06.2021 р.;
від ПАТ "Інтермікро Дельта, Інк": Корякін Дмитро Вадимович представник, довіреність №б/н  від 21.12.2020 р.;
від АТ “Державний експортно-імпортний банк України”: Романів Антон Анатолійович представник, довіреність №0024701/25280-20  від 30.10.2020 р.;
представники сторін у судове засідання не з`явились,  про час та місце розгляду справи сторони повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду та відправлення ухвали суду на електронні пошти сторін
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Жмеринський елеватор” на рішення  господарського суду Запорізької  області від 15.02.2021 року  (повний текст складено 25.02.2021 року)  у справі  № 908/6183/15(908/2789/20)  (суддя Ніколаєнко Р.А.)
за позовом  Товариства з обмеженою відповідальністю “Жмеринський елеватор”, 23100, м.Жмеринка Вінницької обл., вул.Чернишевського, 42, код ЄДРПОУ 38328468
до відповідача - Приватного акціонерного товариства “ІнтерМікро Дельта, Інк”, 69091, м.Запоріжжя, бульв.Шевченка, 71-а, код ЄДРПОУ 19133330 
за участі третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю “Бріта”, 27500, м.Світловодськ Кіровоградської обл., вул.Героїв України, 94, оф.22, код ЄДРПОУ 24607132
за участі третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України”, 03150, м.Київ, вул.Антоновича, 127, код ЄДРПОУ 00032112 
про визнання за  Товариством з обмеженою відповідальністю “Жмеринський елеватор” права власності на маневровий  тепловоз ТГМ-4Б № 0231  
в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства “ІнтерМікро Дельта, Інк”  69091, м.Запоріжжя, бульв.Шевченка, 71-а, код ЄДРПОУ 19133330 
Кредитори:
1. Товариство з обмеженою відповідальністю “СБ “Вікторія плюс”, 02068, м.Київ, вул.Анни Ахматової, 13-д,  код ЄДРПОУ 38078657 
2. Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, 69005, м.Запоріжжя, пр.Соборний, 158-б, код ЄДРПОУ 20490012).
3. Акціонерне товариство “ДТЕК Дніпровські електромережі”, 49107, м.Дніпро, шосе Запорізьке, 22, код ЄДРПОУ  23359034
4. Товариство з обмеженою відповідальністю “Торговий дім “Рікада”, 73036,  м.Херсон, вул.Університетська, 132-а, код ЄДРПОУ 36130639  
5. Товариство з обмеженою відповідальністю “Компанія “Український бізнес”, 01030, м.Київ, вул.Богдана Хмельницького, 16-22 (01004, м.Київ, вул. Велика Васильківська, 9/2, оф.45, код ЄДРПОУ 34479924)  
6. Фізична особа ОСОБА_1 , АДРЕСА_1   
7. Мармолада Інвестмент Лімітед, Орфеос, 4В, 1070, Нікосія, Республіка Кіпр, код юридичної особи 293400 
8. Головне управління ДПС у Запорізькій області, 69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; код ЄДРПОУ 43143945
9. Державне підприємство “Придніпровський експертно-технічний центр Держпраці”, 49107, м.Дніпро, вул.Козакова, 1 Д, код ЄДРПОУ 23369086 
10. Акціонерне товариство “Державний експортно-імпортний банк України”, 03150, м.Київ, вул.Антоновича, 127, код ЄДРПОУ 00032112 
11. Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області, 69000, м.Запоріжжя, вул.Сєдова, 12, ідент.номер 41320207
12. Головне управління ДПС у Дніпропетровській області, 49005, МСП, м.Дніпро, вул.Сімферопольська, 17-а,  код ЄДРПОУ 43145015
13. ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 
14. Комунальне підприємство “Дніпроводоканал” Дніпровської міської ради, 49101, м.Дніпро, вул.Троїцька, 21а, код ЄДРПОУ 03341305
15. Приватне акціонерне товариство “Дніпрополімермаш”, 49033, м.Дніпро, вул.Б.Хмельницького, буд.147, код ЄДРПОУ 00218615
16. Державне підприємство “Одеський авіаційний завод”, 65121, м.Одеса, вул.М.Жукова, буд.32-А, код ЄДРПОУ 07756801
17. Приватне акціонерне товариство “Фарлеп-Інвест”, 49000, м.Дніпро, вул.Андрія Фабра, буд.10, код ЄДРПОУ 19199961 
Ліквідатор - арбітражний керуючий Новиков Михайло Валентинович, 04112, м.Київ, вул.Дегтярівська, 48, офіс АК
Учасник справи – Південно-Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції  (м.Дніпро), 49027, м.Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд.21-А,

ВСТАНОВИВ:

        Рішенням господарського суду Запорізької  області від 15.02.2021 року    у справі №908/6183/15(908/2789/20) в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю “Жмеринський елеватор” (код ЄДРПОУ 38328468) про визнання права власності на маневровий  тепловоз ТГМ-4Б № 0231    відмовлено.
                  Обгрунтовуючи рішення, суд зазначив наступні доводи:
                  За обставинами даної справи, яка розглядається в межах справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства “ІнтерМікро Дельта, Інк”, встановлено, що тепловоз, який є предметом спору, витребувано у ТОВ “Жмеринський елеватор”  як майно, належне банкруту, згідно до постанови Центрального апеляційного  господарського суду  від 29.07.2020 року у справі №908/6183/15. Висновки вказаної постанови є преюдиційними для вирішення данного спору.
                   Позивач у даній справі стверджував, що він є власником новоствореного майна шляхом переробки тепловозу ТГМ-4Б №0231, яке ним придбано у ТОВ   “Бріта” за ніким не оспореним договором купівлі-продажу від 01.09.2026 року №49Ж/Т. ТОВ   “Бріта” придбало зазначений тепловоз у ТОВ   “Гліцоіл” і  після набуття тепловоз зазнав суттєвих змін, переробки, завдяки яким майно відновило господарське призначення, дійшло стану, придатного для використання.
   Ці обставини були предметом дослідження постанови Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року. Позивач  трактує на свою користь висновки суду апеляційної інстанції. Підстави для задоволення позовних вимог згідно заявленої ТОВ   “Жмеринський елеватор” ст.332 Цивільного кодексу України відсутні. 

          Не погодившись з рішенням суду, ТОВ “Жмеринський елеватор”  оскаржило  його  в апеляційному порядку.  
          В апеляційній скарзі зазначає, що позивач не погоджується з вказаним рішенням суду у зв`язку з неправильним застосуванням та порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також не з`ясування судом обставин, що мають значення у справі.
     Скаржник викладає обставини справи, спростовує доводи рішення щодо оцінки висновку апеляційного суду, оскільки при ухваленні постанови від 29.07.2020 року у справі №908/6183/15 судом не досліджувався технічний стан тепловозу, не проводився його огляд. 
          Вказує, що:
          - апеляційний суд не володіє спеціальними знаннями для визначення того, чи можна вважати тепловоз (після проведення модернізації і капітального ремонту) новою річчю, такі висновки  ґрунтуються лише на внутрішньому переконанні апеляційного суду;
          - такий висновок не може бути преюдиційним при розгляді судами інших справ, за наявності інших доказів, які не були досліджені апеляційним судом;
          - належним доказом може бути відповідний висновок залізнично-транспортної експертизи технічного стану тепловозу, в призначенні якої суд безпідставно відмовив.
          Скаржник також зазначає, що:
- в процесі переробки вартість тепловозу суттєво збільшилась;
- ТОВ “Бріта” набуло право власності на даний тепловоз в порядку ч. 4 ст. 332 Цивільного кодексу України і як законний власник мало право на власний розсуд розпоряджатись тепловозом ТГМ-4Б №0231, в тому числі продати даний тепловоз ТОВ “Жмеринський елеватор”; відповідно, ТОВ “Жмеринський елеватор”, придбавши даний тепловоз як новостворену річ, є власником даного тепловозу;
- у справі № 908/6183/15, по якій винесена постанова Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року, був інший предмет і підстави спору, а саме: витребування майна від добросовісного набувача, яке вибуло поза волею власника; в той час, як у даній справі предметом спору є визнання права власності на майно, яке було створене в процесі переробки;
- судом першої інстанції було необгрунтовано відмовлено в призначенні судової залізнично-транспортної експертизи технічного стану тепловозу ТГМ-4Б № 0231.
          Просить суд апеляційної інстанції призначити проведення такої експертизи, про що заявив окреме клопотання.
          Вважає, що для правильного вирішення даної справи необхідно також повно та об`єктивно дослідити докази. Без проведення залізнично-транспортної експертизи таке дослідження є неможливим. Відповідно, рішення суду першої інстанції не ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів, і тому винесене з порушенням статті 80 Господарського процесуального кодексу України.
          
          У відзиві на апеляційну скаргу Акціонерне товариство  “Державний експортно-імпортний банк України” вважає оскаржуване судове рішення законним та обгрунтованим, доводи скаржника безпідставними. Просить залишити вимоги апеляційної скарги без задоволення.
          Присутні в судовому засіданні представники Приватного акціонерного товариства “ІнтерМікро Дельта, Інк”, Акціонерного товариства “ДТЕК Дніпровські електромережі” (голова комітету кредиторів), Акціонерного товариства “Державний експортно-імпортний банк України” проти вимог апелянта заперечували.
          Арбітражний керуючий Новіков М.П. просив провести розгляд справи за його відсутності. У відзиві на апеляційну скаргу проти доводів апелянта заперечував.
          Інші сторони по справі відзиви на апеляційну скаргу не надали, участь своїх представників у судове засідання не забезпечили. Про час та місце розгляду справи учасники процесу повідомлені шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Центрального апеляційного господарського суду та відправлення ухвали суду на електронні пошти сторін.  
          Відповідно до  ч.3 ст. 263 Господарського процесуального кодексу України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
          Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (ч.1 ст. 202 Господарського процесуального кодексу України).

          Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав: 
               З матеріалів справи вбачається, що позивач, звернувшись до суду, просив визнати за ним право власності на маневровий тепловоз ТГМ-4Б № 0231
Вимоги позивача – ТОВ “Жмеринський елеватор” ґрунтуються на положеннях ст.ст.332, 392 Цивільного кодексу України та твердженнях про те, що ТОВ “Жмеринський елеватор” є власником новоствореного шляхом переробки майна - тепловозу ТГМ-4Б № 0231, яке ним придбано у ТОВ “Бріта” за будь-ким не оспореним договором купівлі-продажу від 01.09.2016 № 49 Ж/Т   
Позовні вимоги заявлено в межах справи № 908/6183/15 про банкрутство ПрАТ “ІнтерМікро Дельта, Інк”.
Статтею 332 Цивільного кодексу України унормовані положення про набуття права власності на перероблену річ та визначено:
1. Переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.
2. Особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває право власності на нову річ і зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу його вартість.
3. Право власності на рухому річ, створену особою шляхом переробки з матеріалу, що їй не належить, набувається власником матеріалу за його бажанням, якщо інше не встановлено договором або законом.
4. Якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа, яка здійснила таку переробку. У цьому разі особа, яка здійснила переробку, зобов`язана відшкодувати власникові матеріалу моральну шкоду.
5. Власник матеріалу, який набув право власності на виготовлену з нього річ, зобов`язаний відшкодувати вартість переробки особі, яка її здійснила, якщо інше не встановлено договором.
Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
З матеріалів справи вбачається, що позивач за договором  купівлі-продажу від 01.09.2016 року № 49 Ж/Т  придбав у третьої особи-1 - ТОВ “Бріта” (продавця) маневровий тепловоз серії ТГМ-4Б № 0231, 1990 року випуску, що був у користуванні, після капітального ремонту (КР-1).
Ціна тепловозу склала 2870000,00 грн., яка сплачена продавцю за платіжними дорученнями  № 531 від 05.09.2016 року на суму 287000,00 грн та № 561 від 15.09.2016 року на суму 2583000,00 грн.
За актом прийому-передачі майна від 12.09.2016 року до договору   01.09.2016 року № 49 Ж/Т  ТОВ “Бріта” передало, а ТОВ “Жмеринський елеватор” прийняло тепловоз ТГМ-4Б № 0231.  В акті відображено, що тепловоз відповідає технічним умовам, характеристикам заводу-виробника, комплектний, згідно умовам договору.  Також в акті прийому-передачі зафіксовано, що з тепловозом переданий комплект технічної документації, Технічне рішення щодо продовження строку служби основних несучих конструкцій тепловозу та Формуляр на тепловоз.
Встановлено, що вказаний тепловоз продавець -  ТОВ “Бріта”, придбало у ТОВ “Гліцоіл” (код ЄДРПОУ 39818266) згідно договору № 51 Ж/Т купівлі-продажу тепловозу  від 01.08.2016 року, 
Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до неналежної оцінки судом доказів по справі та спростування доводів суду про те, що висновки постанови Центрального апеляційного господарського суду від 29.07.2020 року є преюдиційними для вирішення даної справи.
Між тим, такі доводи апеллянта  безпідставні з огляду на наступне:
Відповідно до змісту вказаної постанови вбачається, що при вирішенні питання щодо витребування майна – тепловозу ТГМ -4Б№0231 на користь боржника ПрАТ “Інтер Мікро Дельта Інк” колегією суддів Центрального апеляційного господарського суду встановлено, що вказаний тепловоз придбано боржником 29.12.2012 року у ВАТ “Дніпрошина” відповідно до договору купівлі-продажу обладнання. Тепловоз обліковувався на балансі ПрАТ “Інтер Мікро Дельта Інк”, а згідно договору застави №151313Z був переданий в забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором №151000К29 АТ “Укрексімбанк”.
В постанові суд дійшов висновку, що вибуття вказаного тепловозу з власності ПрАТ “Інтер Мікро Дельта Інк” відбулося в порушення прав заставодержателя, можливих кредиторів боржника, які у разі дотримання порядку реалізації заставного майна та у разі наявності передбачених ч.4 ст.42 Закону України “Про відновлення платоспроможності  боржника або визнання його банкрутом”  (який діяв на час спірних відносин)  умов, могли також отримати забезпечення своїх вимог з залишку коштів реалізованого майна банкрута, що є предметом забезпечення. 
Також суд визнав встановленим факт відсутності волевиявлення власника – ПрАТ “ІнтерМікро Дельта, Інк” на відчуження його майна – тепловозу ТГМ-4Б № 0231.
Отже, при вирішенні спору про витребування майна з власності ТОВ “Жмеринський елеватор” у постанові Центрального апеляційного господарського суду встановлено обставини, які є підставою для висновку про 
відновлення порушеного права власності ПрАТ “ІнтерМікро Дельта, Інк”.     
                 Таким чином, в судовому порядку підтверджено право власності на спірний тепловоз  ПрАТ “ІнтерМікро Дельта, Інк” та вибуття його з власності поза волею боржника.      
                 Постанова суду апеляційної інстанції була предметом перегляду суду касаційної інстанції і відповідно до постанови Верховного Суду у складі колегії Касаційного господарського суду від 07.10.2020 року у справі 3908/6183/15 залишена без змін. 
Відповідно до ст.18 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права чи інтереси.
За правилами ч.4 ст.75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
З доводів позивача вбачається, що тепловоз ТГМ-4Б № 0231, придбаний ним за договором з ТОВ “Бріта” є новоствореною річчю і цю річ створено попереднім власником – ТОВ “Бріта” шляхом суттєвих змін, переробки, що значно підвищило вартість тепловоза.
                  Колегія суддів поділяє доводи оскаржуваного рішення про те, що обставини, які встановлені судом при вирішенні спору та які дійсно підтверджують, що ТОВ “Бріта” придбало у ТОВ “Гліцоіл” тепловоз у несправному стані (консервації) за 300   000,00 грн., за договором з ТОВ Дизельмашсервіс КР здійснило ремонт тепловозу до стану, придатного до експлуатації, здійснивши його ремонт та модернізацію, що значно збільшило його ринкову вартість до 2   870   000,00 грн., не є тими обставинами, що в розумінні ст.332 Цивільного кодексу України дають підстави для висновку, що позивач набув право власності на новостворену річ.
З пояснень ТОВ “Жмеринський елеватор” слідує, що всі поліпшення, вказані позивачем, модернізацію спірного тепловоза та інше здійснило ТОВ “Бріта”. В розумінні вказаних вище норм права саме особа, яка здійснила ремонтні роботи, поліпшення речі тощо, має право на доведення підстав набуття нею права власності. В даному випадку позивач, який жодних передбачених ст.ст.331,332 Цивільного кодексу України дій щодо спірного тепловозу не вчиняв, заявив позов безпідставно і суд вірно про це зазначив в оскаржуваному рішенні.
На думку колегії суддів  визначальним при вирішенні даного спору є та обставина, що зазначеним у позовній заяві доводам вже була надана правова оцінка в постанові Центрального апеляційного господарського суду у даній справі від 29.07.2020 року, в якій апеляційний суд вказав, що “…Внаслідок проведених ТОВ “Бріта” ремонтних робіт відбулося поліпшення якісних характеристик спірного майна, що  не свідчить про створення нового об`єкта. Вказане не свідчить про те, що оновлення та модернізація спірного тепловозу, збільшення його вартості за рахунок таких поліпшень це створення нової речі, оскільки це те ж саме майно, однак з іншими якісними, а не кількісними характеристиками…”. Крім цього вказано: “…Спірне майно - тепловоз ТГМ-4Б № 0231 не змінив свого призначення, що підтверджується наданими ТОВ “Жмеринський елеватор” поясненнями щодо експлуатації спірного майна як тепловозу... ”.
Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили, вже встановлено, що в даному випадку нова річ не створена. 
Поліпшення індивідуально визначеного майна, в тому числі й такі, що потягли суттєве збільшення вартості майна,  не є тотожним створенню нової шляхом переробки речі. 
Доводи апелянта, що при розгляді справи Центральним апеляційним господарським судом був інший предмет спору, колегія суддів відхиляє з огляду на тотожність обставин, оцінку яким надав суд як у постанові, так і в оскаржуваному рішенні.
Суд першої інстанції здійснив докладний аналіз всіх обставин справи, вірно вказавши, що відповідно до ч.2 ст.332 Цивільного кодексу України особа, яка самочинно переробила чужу річ, не набуває права власності на нову річ.
В даній справі позивач сам підтверджує, що не він переробляв тепловоз. Не його діями та не з застосуванням його матеріальних витрат збільшилась вартість спірного тепловозу. Позивач придбав річ, яка вибула поза волею її власника. Отже, з огляду на сукупність встановлених обставин правових підстав для задоволення позову згідно заявлених норм Цивільного кодексу України не має. 
Жодних порушень норм матеріального права, про які вказує скаржник, та відповідно, порушень норм процесуального права, суд першої інстанції при вирішенні спору не допустив.

Щодо доводів скаржника про неправомірне відхилення його клопотання про призначення залізнично-транспортної експертизи, а також щодо обгрунтованості такого клопотання, яке надано суду апеляційної інстанції, колегія суддів зазначає наступне:
Відповідно до ч.1 ст.99 Господарського процесуального кодексу України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:
1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;
2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованим неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів.
Колегія суддів не вбачає підстав для висновку, що для вирішення даного спору необхідні спеціальні знання в сфері іншій, ніж право. На підставі наявних у справі доказів можливо встановити обгрунтованість заявленого позову, про що також зазначено судом першої інстанції при відхиленні аналогічного клопотання позивача.
Отже, заявлене клопотання позивача про призначення залізнично-транспортної експертизи слід відхилити за необгрунтованістю.
Враховуючи все вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність апеляційної скарги.
Відповідно до ст.129 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 269, 275, 276, 280, 281-283 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
          Рішення  господарського суду Запорізької  області від 15.02.2021 року    у справі  № 908/6183/15(908/2789/20) залищити без змін.
          Судовий збір за розгляд апеляційної скарги покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю “Жмеринський елеватор”.
           Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання повного судового рішення.

          Повний текст  складено  25.06.2021 року.

          Головуючий суддя                                                              Т.А. Верхогляд   

Суддя                                                                                     Л.М. Білецька  

       Суддя                                                                                      Ю.Б. Парусніков