УХВАЛА

05 квітня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/911/20
адміністративне провадження № К/9901/8036/21
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Гончарової І.А.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Ханової  Р.Ф., 
перевіривши матеріали касаційної скарги Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 380/911/20 за позовом Дочірнього підприємства «Лея-Тур» до Головного управління ДПС у Львівській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Галицький відділ Державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу, 
УСТАНОВИВ:
До Верховного Суду надійшла касаційна Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021.
Дочірнє підприємство «Лея-Тур» звернулося з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною і скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску від 14.01.2020 №Ю-6575-23 у сумі 15 652,75 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021, позов задоволено.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до платіжного доручення № 1 від 29.05.2015 Дочірнім підприємством «Лея Тур» на рахунок Галицького ВДВС ЛМУЮ перераховано кошти у сумі 2165,34грн, призначення платежу - згідно постанови про арешт коштів боржника внесеної на підставі вимоги про сплату боргу ДПІ у Галицькому районі м. Львові № ю- 403-20 виданої 29.04.2015. Платіж проведено банком 29.05.2015. Галицьким відділом державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції 29.05.2015 було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за ВП № 47487042 з примусового виконання вимоги про сплату боргу № Ю- 403- 20 виданої 29.04.2015 ДПІ у Галицькому районі, оскільки боржником ДП «Лея - Тур» сума заборгованості, виконавчий збір і витрати на проведення виконавчих дій сплачені у повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №1 від 29.05.2015.
Позивач неодноразово звертався до відповідача із заявами, в яких вказував, що виконавчою службою було помилкового перераховано кошти не на рахунок юридичної особи, а на рахунок фізичних осіб та    з проханням перерахувати сплачені кошти на відповідний правильний рахунок. 
Галицький відділ державної виконавчої служби м. Львова звернувся із листом від 14.08.2019 № 12801 до Головного управління ДФС у Львівській області, в якому просить кошти стягнуті 29.05.2015 згідно з вимогою сплату боргу № Ю- 403- 20 виданої 29.04.2015Державної податкової інспекції у Галицькому районі у сумі 1851, 31 грн, та перераховані відділом на користь стягувача на загальний розрахунковий рахунок (ДПІ) зарахувати в рахунок погашення заборгованості боржником згідно з вказаною вимогою.
Відповідно до листа Головного управління  ДПС у Львівській області від 19.11.2019 № 11521/10/51.05 вбачається, що станом на 18.11.2019 обліковується заборгованість у сумі 15653, 40 грн, штрафна санкція у сумі 3538, 17 грн, та пеня у розмірі 4 194, 29 грн. Перерахунок заборгованості, необхідної штрафної санкції та пені по причині помилки державного виконавця та листа Галицького відділу державної виконавчої служби не передбачено. 
14.01.2020 Головним управлінням ДПС у Львівській області винесено спірне рішення, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ю- 6575-23, згідно з якою станом на 31.12.2019 сума заборгованості зі сплати єдиного внеску, штрафної санкції та пені становить               15 652, 75 грн.
Вирішуючи спір по суті, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що прийнята Головним управлінням ДПС у Львівській області вимога від 14.01.2020 № №Ю- 6575-23 у розмірі 15  652,75 грн є протиправною та підлягає скасуванню.
Головне управління ДПС у Львівській області не погодившись з судовими рішеннями, звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 380/911/20 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, виходячи з наступного.
Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, що діє з 15.12.2017) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Аналіз змісту наведених норм дозволяє зазначити про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.
Відповідно до частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
Згідно з пунктом 2 частиною п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Відповідно до пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Згідно з пунктом 24 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб - розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Станом на 01.01.2020 прожитковий мінімум для працездатних осіб становить 2102 гривень (стаття 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14.11.2019 № 294-IX).
Враховуючи викладене, справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує 210200 грн, відносяться до категорії справ незначної складності (за винятком випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України).
З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що скаржник звертається до Суду з матеріальною вимогою, предметом позову є визнання протиправною та скасування вимоги від 14.01.2020 № №Ю- 6575-23 у розмірі 15  652,75 грн.
За таких обставин, з огляду на положення пункту 6 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 380/911/20 не підлягають касаційному оскарженню.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті касаційного провадження.
Керуючись статтею 333 Кодексу адміністративного судочинства України,  
УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30.07.2020 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2021 у справі № 380/911/20 відмовити.
Надіслати особі, яка подала касаційну скаргу, копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Судді	І.А. Гончарова І.А. Васильєва   Р.Ф. Ханова