ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

10 червня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/401/21	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Семененка Я.В. (доповідач),
суддів:  Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,     
          за участю секретаря судового засідання Волкової К.В.  
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року (головуючий суддя Серьогіна О.В.) у справі №160/401/21 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області", Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування свідоцтва про хворобу, наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -  
                                                            в с т а н о в и В :
       
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати свідоцтво про хворобу № 24 від 04.03.2020 року Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області”;
- визнати протиправним та скасувати наказ № 335 о/с від 09.12.2020 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення старшого інспектора чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі служби в поліції;
- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді старшого інспектора чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з моменту звільнення, а саме з 09.12.2020 року по дату набрання відповідного рішення суду законної сили;
- допустити негайне виконання рішення в частині поновлення на службі та виплати заробітної плати (грошового забезпечення) за один місяць.
Підставами позову визначено протиправність свідоцтва про хворобу № 24 від 04.03.2020 року Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” та наказу № 335 о/с від 09.12.2020 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення старшого інспектора чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_1 зі служби в поліції. Обгрунтовуючи підстави заявленого позову, позивач посилався на те, що при реалізації вказаного свідоцтва були порушені вимоги Положення
про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС, що затверджено наказом МВС України від 03 квітня 2017 року № 285. А саме, в порушення вимог п. п. 9, 10, 12, 15 Положення № 285, свідоцтво про хворобу у триденний термін після його складення не було передано до підрозділу кадрового забезпечення, не було надано позивачу в двох примірниках, а також не було реалізовано невідкладно. Свідоцтво про хворобу № 24 видано 04.03.2020 року, а реалізовано лише 09.12.2020 року, тобто більше ніж через вісім місяців. Також позивач зазначав, що свідоцтво про хворобу не містить посилання на захворювання та/або фізичної вади, які б перешкоджали позивачу проходженню служби в поліції. З цих підстав просив позов задовольнити.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що за наслідками проведеного обстеження військово-лікарською комісією у позивача діагностовано хворобу та зроблено лікарський висновок про непридатність позивача до служби в поліції.
Рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції є підставою для звільнення поліцейського зі служби в поліції у відповідності до вимог п.2 ч.1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію».
З цих підстав суд першої інстанції вказав на правомірність звільнення позивача зі служби в поліції.
З приводу підстав заявленого позову суд першої інстанції зазначив те, що недотримання строків направлення Свідоцтва до підрозділу кадрового забезпечення, не надання позивачу примірника цього Свідоцтва у встановлений строк, реалізація Свідоцтво (звільнення зі служби) більше ніж через вісім місяців після його видання, не може свідчити про неправомірність самого Свідоцтва та необґрунтованість підстав звільнення позивача зі служби в поліції. При цьому, суд зазначив, що предметом спору у цій справі не є дії або бездіяльність відповідачів щодо вчасного направлення та реалізації Свідоцтва.
Не погодившись з рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову про задоволення позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач фактично посилається на ті обставини, які визначені як підстави заявленого позову. За позицією позивача Свідоцтво про хворобу не містить інформації, яка б свідчила про неможливість проходження позивачем служби в органах поліції; відповідачами порушено строки направлення та реалізації Свідоцтва про хворобу.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, дослідивши обставини справи та аргументи сторін, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Встановлені судом першої інстанції обставини справи, які не заперечуються сторонами, свідчать про те, що ОСОБА_1 проходив службу на посаді старшого інспектора-чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області.
13.11.2019 року до Дніпровського відділу поліції ГУНП надійшов лист Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” від 11.11.2019 року №33/24-2299, яким керівництво Дніпровського відділу поліції ГУНП проінформовано, що співробітник Самарського ВП ОСОБА_1 у відповідності з вимогами п. 7 розділу III Порядку №1561 за станом здоров`я потребує направлення на огляд до медичної (військово-лікарської) комісії Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” для визначення його придатності до служби в органах поліції.
На виконання листа Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” від 11.11.2019 року №33/24-2299, відповідно до відомостей Журналу обліку направлень на ВЛК, 19.11.2019 року за №247 до Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області”” надіслане відповідне направлення стосовно старшого інспектора-чергового чергової частини Самарського ВП ДВП ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 .
В подальшому ОСОБА_1 перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні, а саме: в період з 28.01.2020 року по 04.02.2020 року у терапевтичному відділенні Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області”; з 05.02.2020 року по 14.02.2020 року у нефрологічному відділенні КНП “МКЛ №4” ДМР, що підтверджується копіями довідок №018933 та Серія №ВАБ №146293, які містяться в матеріалах даної справи.
04.03.2020 року військово-лікарською комісією Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” було здійснено медичний огляд ОСОБА_1 .
За результатами медичного огляду позивача, згідно п. 11 свідоцтва про хворобу №24 Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” від 04.03.2020 року ОСОБА_1 діагностовано хронічна хвороба нирок II ст., аномалія розвитку сечовідної системи: аплазія правої нирки, пієлонефрит єдиної лівої нирки, сечовий синдром, стадія нестійкої ремісії. Вікарна гіперплазія єдиної нирки. Захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.
Пунктом 12 свідоцтва про хворобу № 24 постановлений висновок військово-лікарської комісії щодо ступеня придатності до військової служби: на основі ст. 59 б, 82 а графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції, наказ  МВС України від 03.04.2017 року №285 - непридатний до служби в поліції.
Згідно примітки акта медичного огляду № 24 від 04.03.2020 року стосовно ОСОБА_1 , 02.11.2020 року інспектором сектору кадрового забезпечення Дніпровського відділу поліції ГУНП М.І. Дядиком отримано від медичної (військово-лікарської комісії) Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” 3 свідоцтва про хворобу ОСОБА_1 .
Наказом Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.12.2020 року № 335 о/с старшого інспектора-чергового чергової частини Самарського відділення поліції Дніпровського відділу поліції ГУНП капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено за п. 2 ч. 1 ст. 77 Закону України “Про Національну поліцію” (через хворобу) на підставі свідоцтва про хворобу від 04.03.2020 року № 24, яке видане Державною установою “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області”.
10.12.2020 року Управлінням кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області направлений лист №20/12-7087 до обласної медико-соціальної експертної комісії № 5 Дніпропетровського комунального закладу “Обласний центр медико-соціальної експертизи” з вимогою провести обстеження колишнього поліцейського ГУНП ОСОБА_1 з встановленням ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках).
04.03.2021 року Обласною МСЄК №3 розглянуто документи ОСОБА_1 та встановлено третю групу інвалідності, що підтверджується Індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 137 вікова категорія від 18 років і старше, яка видана на ім`я ОСОБА_1 , що міститься в матеріалах даної справи.
Позивач, вважаючи протиправним свідоцтво про хворобу № 24 від 04.03.2020 року Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” та наказ № 335 о/с від 09.12.2020 року Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про звільнення з посади, звернувся з позовом до суду.
За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 2 частини першої   статті 77 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію"   поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції.
На час виникнення спірних правовідносин чинними були затверджені   наказом Міністерства внутрішніх справ України від 03.04.2017 №285   Положення про діяльність медичної (військово-лікарської) комісії МВС (далі – Положення №285) та Порядок проходження комплексного медичного огляду (диспансеризації) поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 10.12.2015 року №1561 (далі - Порядок №1561).
Відповідно до пункту 1 розділу І та пункту 7 розділу ІІІ Порядку №1561 комплексний медичний огляд (диспансеризація) є медичним оглядом поліцейських, який проводиться протягом їх служби з метою активного спостереження за станом здоров`я та включає профілактичний медичний огляд, обов`язковий періодичний психіатричний огляд та обов`язковий профілактичний наркологічний огляд.
За результатами профілактичного медичного огляду поліцейському видається   медична довідка про проходження попереднього (періодичного) медичного огляду працівника   за формою, зазначеною у додатку 8 до пункту 2.16 Порядку проведення медичних оглядів працівників певних категорій, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 21 травня 2007 року № 246, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 липня 2007 року за № 846/14113.
При виявленні у поліцейського, який пройшов профілактичний медичний огляд, хвороб, що є протипоказанням до виконання робіт, керівнику органу поліції направляється інформація про поліцейського, який за станом здоров`я потребує направлення на огляд до медичної комісії закладу охорони здоров`я МВС для визначення його придатності до подальшої служби, за формою відповідно до   додатка 1   до цього Порядку.
Відповідно до пунктів 1, 2, 3, 4 розділу ІІ Положення №285 лікарська та військово-лікарська експертиза проводиться штатними та позаштатними ВЛК. 
Штатними ВЛК є Центральна медична (військово-лікарська) комісія МВС (далі - ЦВЛК), медична (військово-лікарська) комісія державної установи “Територіальне медичне об`єднання” МВС (далі - ДУ ТМО) в областях, в місті Києві (далі - ВЛК ДУ ТМО).
ЦВЛК функціонує на базі Центрального госпіталю МВС та в адміністративному порядку підпорядковується Управлінню охорони здоров`я та реабілітації МВС (далі - УОЗР МВС). 
ВЛК ДУ ТМО функціонують на базі відповідних закладів охорони здоров`я МВС та в адміністративному порядку підпорядковуються відповідній ДУ ТМО. 
У питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.
Згідно п. 1 розділу ІІІ Положення № 285 направлення на медичний огляд для проведення лікарської (військово-лікарської) експертизи за формою (додаток 4) здійснюють відповідні підрозділи кадрового забезпечення Національної поліції України, командири частин НГУ.
Відповідно до п. 4 Розділу 2 Положення № 285, у питаннях проведення лікарської та військово-лікарської експертизи штатні і позаштатні ВЛК підпорядковуються ЦВЛК, постанови якої можуть бути оскаржені в установленому законодавством порядку.
Згідно п. 21 Розділу 3 Положення № 285, у разі незгоди особи, що проходила медичний огляд, із постановою штатної ВЛК, вона може оскаржити її у ЦВЛК, яка визначає за необхідності порядок додаткового обстеження та повторної лікарської (військово-лікарської) експертизи.
У спірному випадку постанова ВЛК не була оскаржена позивачем в установленому порядку.
У свою чергу, ВЛК було встановлено у позивача хворобу, яка відповідно до ст. 59 б, 82а графи І Переліку захворювань і фізичних вад, що перешкоджають проходженню служби в поліції, наказ  МВС України від 03.04.2017 року №285, яка перешкоджає подальшому проходженню служби в поліції.
З цих підстав, ВЛК у Свідоцтві про хворобу зроблено висновок про те, що позивач непридатний до служби в поліції.
Отже, встановивши зазначені обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про правомірність звільнення позивача зі служби в поліції на підставі пункту 2 частини першої   статті 77 Закону України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію".
Однією із підстав як заявленого позову так і поданої апеляційної скарги позивач визначає порушення, при його звільненні, пунктів 8, 9, 10 Положення №285.
З приводу цього позивач зазначав, що вирішуючи питання про його звільнення, відповідач повинен був з`ясувати можливість проходження позивачем служби на інших посадах в органах МВС.
Згідно з приписами пунктів 8, 9, 10 розділу VІ Положення №285 постанова ВЛК щодо ступеня придатності поліцейських приймається за розділом “Поліцейські” за графами Переліку захворювань відповідно до посади, на яку він призначається.
У випадку, коли у поліцейського при переміщенні по службі діагностується патологія, що підпадає під дію статті Переліку захворювань, яка передбачає непридатність до служби на зазначеній посаді, то за узгодженням з підрозділом кадрового забезпечення розглядається питання щодо його придатності до служби на посадах, умови служби яких найбільше відповідають стану здоров`я на даний час, враховуючи його вік, тривалість служби та фактичну спроможність виконувати відповідні службові обов`язки.
У разі встановлення непридатності поліцейського до служби на посаді за індивідуальними психофізіологічними особливостями ВЛК одночасно з погодженням керівника поліції, керівників органів (закладів, установ) поліції, яким згідно із законом та іншими нормативно-правовими актами надано право призначати та звільняти з посад, розглядає питання щодо його придатності до служби в поліції на посаді, не вказаній у Таблиці вимог, у порядку, визначеному пунктом 9 цього розділу.
Отже, вказані приписи Положення №285, на які посилався позивач, стосуються порядку вирішення питання щодо подальшого проходження служби особою, відносно якої ВЛК зроблено висновок про непридатність до службі на певній посаді.
Але, як правильно звернув увагу суд першої інстанції, у спірному випадку ВЛК зроблено висновок про непридатність позивача до служби в поліції, а не на певній посаді, а тому підстави стверджувати про порушення відповідачем приписів пунктів 8, 9, 10 розділу VІ Положення №285, при звільненні позивача, відсутні.
Також, обґрунтовуючи підстави поданого позову та апеляційної скарги, позивач посилався на порушення вимог п. п. 9, 10, 12, 15 Положення № 285, в частині направлення та реалізації свідоцтва про хворобу органом кадрового забезпечення.
Згідно п. п. 9, 10, 12, 15 розділу ХІХ Положення № 285 свідоцтво про хворобу, що підлягає затвердженню, направляється до вищої за статусом ВЛК у триденний термін після закінчення медичного огляду, де має бути розглянуто упродовж двох днів від часу його надходження, за винятком експертних випадків, що вимагають уточнення (запити документації про обставини одержання травми, поранення, медичних документів, виклик на очний медичний огляд до штатної ВЛК тощо). 
Затверджене Свідоцтво про хворобу передається до підрозділу (кадрового апарату поліції або військової частини), який направив особу на медичний огляд, у порядку, зазначеному в направленні. 
У мирний час штатною ВЛК Свідоцтво про хворобу складається у чотирьох примірниках. Один примірник Свідоцтва про хворобу у триденний термін після його складення передається до відповідного підрозділу кадрового забезпечення, два примірники видаються особі, що пройшла медичний огляд, один примірник залишається у справах комісії. 
Свідоцтва про хворобу з постановою ВЛК щодо поліцейських та військовослужбовців, які визнані непридатними до подальшої служби, реалізуються невідкладно.
Позивач посилається на порушення відповідачем вимог п. п. 9, 10, 12, 15 Положення № 285 та вказує, що свідоцтво про хворобу у триденний термін після його складення не було передано до підрозділу кадрового забезпечення, не було надано йому в двох примірниках, а також не було реалізовано невідкладно.
З цього приводу позивач також звертає увагу на те, що оскаржуване свідоцтво було видано 04.03.2020 року, а реалізовано лише 09.12.2020 року, тобто більше ніж через вісім місяців.
Надаючи оцінку таким аргументам позивача, судом першої інстанції встановлено, що Свідоцтво про хворобу видано 04.03.2020 та отримано інспектором сектору кадрового забезпечення Дніпровського відділу поліції ГУНП М.І. Дядиком від медичної (військово-лікарської комісії) Державної установи “Територіальне медичне об`єднання МВС України по Дніпропетровській області” 02.11.2020 року, що підтверджується актом медичного огляду № 24 від 04.03.2020 року. У свою чергу, оскаржуваний наказ було винесено 09.12.2020 року.
З цих підстав суд першої інстанції обґрунтовано погодився з доводами позивача про те, що Свідоцтво про хворобу не було реалізовано невідкладно, як то передбачено вищенаведеними приписами Положення №285.
В той же час, суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що а ні положення Законом України «Про Національну поліцію», а ні Положенням №285 не містять заборон (застережень), які б позбавляли права керівників поліції звільняти поліцейських на підставі свідоцтв про хворобу, відповідно до яких останнім встановлювалась непридатність до служби в поліції, за умов, що з дня видачі відповідного свідоцтва про хворобу пройшов деяких час.
При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано врахував і те, що дії (бездіяльність) ВЛК по передачі Свідоцтва про хворобу до підрозділу кадрового забезпечення, не можуть бути самостійною підставою  для висновку про неправомірність та необґрунтованість самого Свідоцтва про хворобу, яке стало підставою звільнення позивача зі служби в поліції. У свою чергу, дії або бездіяльність відповідачів щодо вчасної реалізації оскаржуваного свідоцтва про хворобу не є предметом спору в цій справі.
Отже, дослідивши зазначені обставини справи, аргументи позивача, з якими він пов`язував незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2021 року у справі №160/401/21 – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України

          Вступну та резолютивну частину проголошено 10.06.2021
           Повне судове рішення складено 11.06.2021
   
Головуючий - суддя                                                                      Я.В. Семененко 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк