21.04.21
33/812/135/21
Справа № 490/34/21
Провадження № 33/812/135/21
П О С Т А Н О В А
Іменем України
21 квітня 2021 року                                                        м. Миколаїв
                      
Миколаївський апеляційний суд у складі:
головуючого – судді Коломієць В.В.
із секретарем судового засідання Пасечнюком І.П.,
за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , його захисника адвоката Багдасарової Г.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , подану його представником - адвокатом Багдасаровою Галиною Маратівною – на постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, 
В С Т А Н О В И В:
Постановою Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. 
Згідно постанови суду 27 грудня 2020 року о 17 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв України зі сторони пров. Корабельний в бік вул. Променева в м.Миколаєві, в районі будинку №69, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України та їх слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Окрім того, зазначеною постановою суду встановлено, що 27 грудня 2020 року о 17 годині 00 хвилин водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр-ту Героїв України в районі будинку № 69,в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», який показав результат 2.65 % проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП. 
Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 через свого представника – адвоката Багдасарову Г.М. - подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 скасувати та провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, а за кермом була його дружина – ОСОБА_2 , якій під час руху стало погано та зупиняючись, вона зачепила транспортний засіб, який рухався попереду. Вказані пояснення ОСОБА_1 надавав на місці складання протоколів та в судовому засіданні у суді першої інстанції, також це підтвердила допитана судом свідок – ОСОБА_2 , яка була попереджена про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень відповідно до ст. 384 КК України. Між тим, суд визнав недоцільним виклик свідка ОСОБА_3 , яка в письмових поясненнях до адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 124 КУпАП зазначила, що бачила як водій Ford міняється місцями з пасажиром, тим самим залишив не з`ясованим сумнів щодо підтвердження чи спростування факту керування транспортним засобом саме ним. Також апелянт вказував, що звертав увагу суду першої інстанції на те, що обидва транспортні засоби мають тонування на склі, ДТП сталося у темну пору доби, а тому побачити, що відбувається у іншому транспортному засобі неможливо. Крім того, з оглянутого відеозапису DVD диску вбачається відсутність фіксування факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. На думку апелянта, матеріали справи не містять переконливих доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Миколаєві по пр-ту Героїв України в районі будинку № 69, 27 грудня 2020 року о 17 годині 00 хвилин, а тому притягнення його до відповідальності суперечить судовій практиці ЄСПЛ та ст. 62 Конституції.
В судовому засіданні у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник адвокат Багдасарова Г.М. підтримали вимоги і доводи апеляційної скарги.
Потерпіла ОСОБА_3 в судове засідання вдруге не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи належним чином повідомлена. На електронну пошту суду надійшла заява від імені ОСОБА_3 про розгляд справи без її участі, в якій також зазначено, що матеріальних та будь-яких претензій до ОСОБА_1 вона не має, просить винести рішення на розсуд суду.
Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.
Положеннями частини 1-3 ст. 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом. 
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.
Приймаючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, чим порушив вимоги п. 12.1, п. 13.1 Правил дорожнього руху України, та скоїв зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, у зв`язку з чим його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», який показав результат 2.65 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, у зв`язку з чим його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В обґрунтування своїх висновків суддя послався на дані протоколів про адміністративне правопорушення від 27.12.2020 року серії БД № 295929 та БД № 295828, письмові пояснення ОСОБА_3 , акт огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку тесту на стан алкогольного сп`яніння. 
Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД № 295929 від 27 грудня 2020 року в цей день о 17 годині 00 хвилин водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , по пр-ту Героїв України зі сторони пров. Корабельний в бік вул. Променева в м.Миколаєві, в районі будинку №69, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечного дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду в попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Водій порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України.
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 , із приміткою, що пояснення буде надавати у суді. До протоколу долучені письмові пояснення, надані ним працівникам поліції, в яких ОСОБА_1 зазначив, що перебував у автомобілі, яким керувала його дружина, та тому, що вона має незначний досвід водія, вони потрапили у ДТП. 
В письмових поясненнях водія автомобіля Porsche Cayenne, д.н.з. НОМЕР_2 , - ОСОБА_3 , остання зазначала, що рухаючись по пр. Героїв України біля будинку № 69 відчула удар у задню частини свого автомобіля, зупинившись, побачила, що в неї в`їхав автомобіль Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , та через переднє скло цього автомобіля побачила, що чоловік – водій міняється місцями із жінкою – пасажиром. Її автомобіль зазнав значних механічних пошкоджень, потерпілих осіб в обох автомобілях немає. Викликала на місце ДТП поліцію та розповіла її працівникам вищезазначені обставини. Вважає винним у ДТП водія автомобіля Ford Focus, який знаходився у стані сп`яніння.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 295928 від 27 грудня 2020 року водій ОСОБА_1 27 грудня 2020 року о 17 год. 00 хв. в м. Миколаєві по пр-ту Героїв України в районі будинку № 69, керував транспортним засобом Ford Focus д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що було визначено за допомогою газоаналізатора «Alcotest Drager 7510», який показав результат 2.65 % проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.
Вказаний протокол підписаний ОСОБА_1 із поясненнями, що він транспортним засобом не керував, а керувала його дружина.
З акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківки тесту на стан алкогольного сп`яніння та письмових пояснень свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатом тестування та не бажав проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. 
Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 категорично заперечував, що керував автомобілем та пояснював, що транспортним засобом керувала його дружина ОСОБА_2 , погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, проте зазначав, що не бачить у цьому сенсу, оскільки керувала автомобілем його дружина, а він не заперечує, що перебуває у стані сп`яніння.
Також з відеозапису вбачається, що ОСОБА_2 підтвердила працівникам поліції, що саме вона керувала автомобілем Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 , та надала своє водійське посвідчення.
В судовому засіданні у суді першої інстанції була допитана в якості свідка дружина ОСОБА_1 – ОСОБА_2 , яка підтвердила, що саме вона керувала автомобілем, коли сталося ДТП.
Таким чином, аналіз наявних у справі доказів дає підстави для висновку про їх суперечливість. Проте суддя при прийнятті рішення не звернув уваги на такі розбіжності та не розглянув питання про виклик потерпілої ОСОБА_3 до суду для дачі пояснень або опитання її як свідка відповідно до ч. 3 ст. 269, ст. 272 КУпАП.
Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).
       Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину). 
При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції). 
Згідно ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.
       Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
       Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
       Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (частині 2 статті 251 КУпАП).
Склад адміністративного правопорушення - це сукупність установлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, наявність яких характеризуй діяння як адміністративне правопорушення (проступок) Ознаками адміністративного правопорушення є: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; суб`єктивна сторона.
Суб`єкт адміністративного правопорушення - це особа, яка вчинила адміністративне правопорушення. 
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ст.124 КУпАП.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновок суду першої інстанції про доведеність факту керування ОСОБА_1 автомобілем, переконливими та беззаперечними доказами, які б не викликали обґрунтованих сумнівів у його доведеності, не підтверджено.
Усунути розбіжності наявних у справі доказів під час апеляційного розгляду не виявилось можливими, оскільки потерпіла ОСОБА_3 , яка була двічі викликана до суду апеляційної інстанції для дачі пояснень, в судові засідання не з`являлася.
У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винуватості особи, що притягується до відповідальності , тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеності невинуватості цієї особи. 
За таких обставин факт керування ОСОБА_1 автомобіля під час ДТП не можна вважати доведеним, а тому він не є суб`єктом правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, отже в його діях відсутній склад цих адміністративних правопорушень. 
З огляду на наведене, постанова судді підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП.
Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 294 КУпАП суд,
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 подану його представником - адвокатом Багдасаровою Галиною Маратівною - задовольнити.
Постанову судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 15 лютого 2021 року, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та притягнено до адміністративної відповідальності - скасувати. 
Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. 
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського 
апеляційного суду В.В. Коломієць