ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2021 року 
м. Харків
справа № 2-1598/06
провадження № 22-ц/818/2482/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді – Тичкової О.Ю.,
суддів – Маміної О.В., Пилипчук Н.П.
за участю секретаря судового засідання – Сидорчук М.О.,
учасники справи:
скаржник -   ОСОБА_1 
заінтересовані особи – старший державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяна Павлівна, ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційними скаргами ОСОБА_2 , Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року в складі судді Якименко Л.О.,-
УСТАНОВИВ:        
У жовтні 2020 року   ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, після уточнення якої 15.10.2020 року ( а.с. 37 – 45) просив визнати неправомірними дії старшого державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Руденко Тетяни Павлівни ( надалі державний виконавець) щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтян 2009 по 22 жовтня 2016 року ( включно); визнати неправомірними дії державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з 22 жовтня 2016 року до 22 жовтня 2019 року (включно) та зобов`язати державного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2019 року до теперішнього часу.
Скаргу мотивовано тим, що на примусовому виконанні відділу ВДВС Дергачівського РУЮ Харкіської області перебувало виконавче провадження № 2727638 з примусового виконання виконавчого листа №2-1598 від 13.10.2006 Дергачівського районного суду Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку. 21.03.2007 вищезазначене виконавче провадження завершено на підставі ч.1 ст. 40 ЗУ « Про виконавче провадження» за письмовою заявою стягувача. Виконавче провадження, щодо якого винесено постанову про його закінчення, не може бути розпочате знову, крім випадків передбачених законом. Крім того позивачем складено розписку 31.07.2009, відповідно до якої вона відмовилась від сплати аліментів на її користь на утримання сина. 23.10.2019 ОСОБА_2 пред`явила дублікат виконавчого листа до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) виконавче провадження № 60308610 щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання сина, аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно та не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 серпня 2006 року. Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах ОСОБА_1 від 22.09.2020 року № 60308610 за виконавчим листом № 2-1598/06 від 15.10.2019 року, станом на 01.09.2020 року заборгованість за виконавчим документом становить 154739,00 грн., сплачено 14330,00 грн., залишок боргу складає 140409,00 грн. Даний розрахунок проведений складений за період з жовтня 2009 року по серпень 2020 року, тобто за період 10 років. Скаржник вважає такий розрахунок неправомірним , оскільки закон на підставі якого здійснено розрахунок не має зворотної дії в часі, та відповідно до законодавства, яке діяло на час винесення рішення про стягнення аліментів та відкриття виконавчого провадження, аліменти могли бути стягнуті лише за період не більш як три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. ОСОБА_2 . Отже, здійснений державним виконавцем розрахунок заборгованості за період з жовтня 2009 року до 23 жовтня 2019 року є неправомірним. 
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано неправомірними дії старшого державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року по 22 жовтня 2016 року включно. Зобов`язано державного виконавця усунути порушення шляхом складання розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні №60308610 та включення до розрахунку заборгованості періоду з 23 жовтня 2016 року до теперішнього часу. В іншій частині в задоволенні скарги відмовлено.
Ухвалу мотивовано тим, що у даному виконавчому провадженні виконавчий лист стягувачкою був пред`явлений вперше ІНФОРМАЦІЯ_1 . Оскільки виконавчий документ був повернутий та повторно його пред`явлено до виконання 23 жовтня 2019 року, до спірних правовідносин  слід застосовувати строк нарахування заборгованості 3 роки, що діяв до внесення змін до ч.1 ст.194 СК України. Таким чином дії державного виконавця щодо складення розрахунку заборгованості по аліментам у виконавчому провадженні № 60308610 в частині включення до розрахунку періоду часу з жовтня 2009 року по 22 жовтня 2016 року включно - є неправомірними, оскільки вказаний у розрахунку заборгованості період часу знаходиться поза межами трирічного строку, встановленого ч.1 ст. 194 СК України (в редакції, що діяла до 28.08.2018 року).
Не погоджуючись з ухвалою суду від 22 січня 2021 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу просила ухвалу суду скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення матеріальних та процесуальних норм права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають дійсним обставинам у справі. А саме, 19.01.2007 до виконавчої служби надійшов виконавчий лист № 2-1598, виданий 13.10.2006 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів у розмірі ј частини з усіх видів заробітку. Аліменти боржник не сплачував тривалий час, з дитиною не спілкувався, вихованням дитини не займався. Шлюб між нею та ОСОБА_1 розірваний у 2007 році, вона змінила прізвище після розірвання шлюбу на ОСОБА_2 . У 2019 році звернулась до виконавчої служби з питанням про стягнення аліментів з ОСОБА_1 , однак отримала відповідь, що виконавче провадження загублено, та їй було роз`яснено про необхідність звернутись до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, що вона і зробила. 15.10.2019 було відкрито виконавче провадження № 60308610 з виконання вищезазначеного виконавчого листа . Оскільки вона жодного разу не отримувала аліменти від ОСОБА_1 , то звернулась до виконавця з заявою про складання розрахунку заборгованості по аліментах за весь час несплати аліментів. Вважає, що здійснений державним виконавцем розрахунок відповідає вимогам діючого законодавства, та є обґрунтованим та правомірним, оскільки ОСОБА_1 ніколи не сплачував аліментів на сина, та має виплатити всю суму заборгованості за аліментами. 
Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) також звернувся з апеляційною скаргою, просив ухвалу суду скасувати. Посилався на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення матеріальних та процесуальних норм права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу, що перевіркою автоматизованої системи виконавчого провадження ВП ( спец розділу) встановлено, що у Дергачівському районному відділі ДВС Головного територіального управління юстиції у Харківській області перебувало провадження з 22.01.2007 по 21.03.2007. Дане виконавче провадження було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України « Про виконавче провадження» ( в редакції що діяла до 02.06.2016). 15.10.2019 до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) надійшов дублікат виконавчого листа № 2-1598/06 , виданий 15.10.2019 Дергачівським районним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі частини усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30 % прожитого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.08.2006 року і до повноліття дитини. Так відповідно до вимог ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження» за заявою стягувача було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копії постанови було направлено сторонам. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір аліментів щомісяця та у випадках передбачених ст. 71 Закону « Про виконавче провадження» та повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Сума заборгованості зі сплати аліментів, присуджених у частці від заробітку, визначається виконавцем, відповідно до ст. 195 СК України. За виконавчим листом за минулий час проводиться в межах десятирічного строку, що передував пред`явленню виконавчого листа до виконання. Тому суд дійшов помилкового висновку про неправомірність дій державного виконавця щодо складання розрахунку з 2009 року. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харкова) залишити без задоволення, а ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22.01.2021 залишити без змін. Посилається на законність та обгрунованість висновків суду та безпідставність доводів апеляційних скарг ОСОБА_2 та державного виконавця. 
Заслухавши доповідь судді, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Відповідно до частини першої статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як убачається з матеріалів справи, рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2006 року з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини( а.с. 9).
Відповідно до відомостей Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), встановлено, що 19.01.2007 до відділу надійшов виконавчий лист № 2-1598 виданий 13.10.2006( а.с.68).
Постановою державного виконавця від 21.03.2007 вищевказаний виконавчий документ повернуто стягувачеві на підставі п. 1 ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла станом на 21.03.2007(а.с. 68).
17.09.2019 ОСОБА_2 звернулась до Дергачівського районного суду Харківської області з заявою про видачу дублікату виконавчого листа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В заяві нею було зазначено, що оригінал виконавчого листа втрачений виконавчою службою ( а.с. 11).
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 20.09.2019 заяву ОСОБА_6 про видачу дубліката виконавчого листа задоволено. Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі н.с. 2-1598/06 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт Вільшани Дергачівського району Харківської області, аліментів в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини ( а.с. 10).
15.10.2019 ОСОБА_2 звернулась з заявою до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій просила прийняти до виконання виконавчий лист виданий 15.10.2019 Дергачівським районним судом Харківської області та відкрито виконавче провадження у справі № 2-1598/06 від 13 жовтня 2006 року про стягнення з ОСОБА_1 аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше на одну дитину 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову, тобто з 15 серпня 2006 року і до повноліття дитини ( а.с. 12)
Постановою головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Плугатирьовою Ю.С. від 23.10.2019 ВП № 60308610 було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1598/06 виданого 15.10.2019 ( а.с. 13).
22.09.2020 старшим державним виконавцем Руденко Т. П. складений розрахунок заборгованості ОСОБА_1 по аліментам відповідно до виконавчого листа № 2-1598/06 від 15.10.2019 ( а.с.20 - 22).
 За період з жовтня 2009 року по 01 вересня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментам становить 154 739 грн., з яких сплачено 14 330, 00 грн. Залишок боргу складає: 140 409, 00 грн.( а.с. 22)
Даний розрахунок надіслано ОСОБА_1 24.09.2020 засобами поштового зв`язку та отримано 25.09.2020 його матір`ю, що підтверджується витягом із офіційного Інтернет сайту АТ «Укрпошта» щодо поштового відправлення з трек номером 6230303618179 ( а.с. 24).
Згідно із статтею 180 Сімейного кодексу України (далі – СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).
Згідно з приписами статті 195 СК України  заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.
Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.
Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.
Правовідносини, що виникли між сторонами виконавчого провадження, регулюються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).
Відповідно до статті 1 Закону, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 ст. 74 Закону рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
На підставі ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Порядок стягнення аліментів регулюється ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження».
Частинами першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.
За наявності заборгованості із сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці, стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника, якщо існує непогашена заборгованість, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці (частина друга статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до частини четвертої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; подання заяви стягувачем або боржником; надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; закінчення виконавчого провадження.
Аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання (частина перша статті 194 СК України в редакції, чинній на час здійснення оскарженого розрахунку заборгованості по аліментам), ці зміни внесені в вищезазначену статтю 03.07.2018 Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання».
Ст. 5 ЦК України, встановлено, що акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.
Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.
Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року по справі № 1-7/99 у справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотню дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час якого вони настали або мали місце.
Разом с тим, частиною 1 ст. 194 СК України, яка діяла на момент надходження виконавчого листа від 13.10.2006 № 2 – 1598 до виконання та повернення даного виконавчого листа 21.03.2007 на адресу стягувача , передбачено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання.
Заборона зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів є однією з важливих складових принципу правової визначеності.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 про її необізнаність щодо долі виконавчого провадження з виконання виконавчого листа від 13.10.2006 № 2-1598, спростовується даними витягу з ВП – спецрозділ, листів Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.03.2020 та Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 22.09.202. Згідно відомостей викладених у даних документах виконавче провадження з виконання виконавчого листа від 13.10.2006 № 2-1598 закрито за письмовою заявою стягувача, на підставі п.1 ч.1 ст.40 ЗУ « Про виконавче провадження». Неможливість надання копій докумнтів зазначеного виконавчого провадження зумовлена об`єктивною причиною – закінченням визначеного законом строку їх зберігання ( а.с. 17 – 18).
За таких обставин факт відстуності виконавчих докуменнтів не свідчить про їх втрату з вини державної виконавчої служби. 
Будь – які докази звернення ОСОБА_2 з заявою про відновлення виконавчого провадження з часу пред`явлення виконавчого листа від 13.10.2006 № 2-1598 до виконання в матеріалах справи відсутні. 
З огляду на вищезазначене, судова колегія відхиляє доводи апеляційних скарг ОСОБА_2 та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) та погоджується з висновками суду першої інстанції про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 . 
Тому апеляційні скарги ОСОБА_2 та Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) належить залишити без задоволення, а ухвалу суду – без змін.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд - 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційні скарги ОСОБА_2 ,  Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Дергачівському та Золочівському районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) залишити без задоволення.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 22 січня 2021 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складений 18 червня 2021 року. 

Головуючий                                                                 О.Ю. Тичкова

Судді                                                                         Н.П. Пилипчук 

О.В. Маміна