УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
                                                                               Справа № 686/6133/20
Провадження № 22-ц/4820/374/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

01 квітня 2021 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,
секретар судового засідання Журбіцький В.О., 
за участю учасників справи: позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Цюпик О.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року (суддя Мазурок О.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном,
        в с т а н о в и в :
В березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном. Просила встановити наступний порядок користування автомобілем марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (з обов`язковим переданням автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год 00 хв. за адресою м. Хмельницький вул. Свободи, 8/а): понеділок, середа, п`ятниця, неділя автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_1 (починаючи з першого понеділка після набрання рішення уданій справі законної сили); вівторок, четвер, субота автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,перебуває у користуванні ОСОБА_2 ; в подальшому користуватися автомобілем марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , здійснювати позивачем та відповідачем почергово (з передачею даного автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год.00 хв. за адресою м. Хмельницький вул. Свободи, 8/а) сторонами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) у зазначені дні.
На обґрунтування своїх вимог вона вказала, що 11 червня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб про що зроблено відповідний актовий запис за №774 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2019 року по справі №686/14662/19 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти ними було набуто майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя – автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2019 року по справі №686/18427/19 визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя – автомобіля марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 .
Однак, позивач не може домовитись з відповідачем про порядок користування автомобілем, оскільки останній категорично відмовляється надавати автомобіль у користування, дублікат ключів і свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу позивачу. Відповідач самостійно користується і утримує автомобіль у себе. Крім того, відповідач ухиляється від надання документів (свідоцтва для реєстрації транспортного засобу) та автомобіля, для реєстрації Ѕ права власності на автомобіль за ОСОБА_1 , що є обов`язковим відповідно до п.8 п.15 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, затвердженого Постановою КМУ №1388 від 07.09.1998 року.
РішеннямХмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року позов задоволено.
Встановлено наступний порядок користування автомобілем марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 (з обов`язковим переданням автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год 00 хв. за адресою м. Хмельницький вул. Свободи, 8/а): понеділок, середа, п`ятниця, неділя автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , перебуває у користуванні ОСОБА_1 (починаючи з першого понеділка після набрання рішення уданій справі законної сили); вівторок, четвер, субота автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 ,перебуває у користуванні ОСОБА_2 ; в подальшому користуватися автомобілем марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , здійснювати позивачем та відповідачем почергово (з передачею даного автомобіля, дублікату ключів від нього та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на зазначений автомобіль щовечора о 20 год.00 хв. за адресою м. Хмельницький вул. Свободи, 8/а) сторонами ( ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) у зазначені дні.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та прийняти постанову, якою у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення порядку користування майном відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесені останнім судові витрати. 
Зазначає, що позивачем не надано жодних доказів щодо порушення ним її права користування транспортним засобом та має місце конфліктна ситуація, яка унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном між співвласниками. 
Вказує, що у ОСОБА_1 не виникло право власності на автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, оскільки позивачем не зареєстровано право власності на вказаний транспортний засіб у встановленому законодавством порядку, не здійснювалися заходи спрямовані на зняття заборони щодо відчуження транспортного засобу, а тому відсутнє порушене право позивача. 
Звертає увагу, що він проживає за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, Ружичанська сільська рада, садівниче товариство «Дружба», та працевлаштований в товаристві з обмеженою відповідальністю «Агро ТМ» (м. Хмельницький, вул. Ярослава Мудрого,4). Тому у зв`язку із віддаленістю місця роботи позивача від його місця проживання та відсутністю громадського транспорту він вимушений щодня використовувати автомобіль з метою прибуття на визначене місце роботи. 
Крім того, ним використовується транспортний засіб задля виконання визначених роботодавцем трудових обов`язків, в тому числі, здійснення службових відряджень в межах виконання власних посадових обов`язків. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу – без задоволення. 
Зазначає, що спірний автомобіль їй вкрай необхідний під час здійснення нею своєї громадської діяльності та забезпечення належного рівня розвитку їхнього із відповідачем спільного сина – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Звертає увагу, що 03 вересня 2019 року постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки. 
Крім того, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року ОСОБА_2 відмовлено у позові щодо повернення тимчасово вилученого 03 вересня 2019 року посвідчення водія. При цьому зазначеною постановою встановлено, що у ОСОБА_2 було вилучено національне посвідчення водія. 
Заслухавши доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 20 вересня 2019 року по справі №686/14662/19 розірвано шлюб зареєстрований 11 червня 2006 року, актовий запис №774, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Під час шлюбу за спільні кошти ними було набуто майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя – автомобіль марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с.14).
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 01 листопада 2019 року по справі №686/18427/19 визнано за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину спільного майна подружжя – автомобіля марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 (а.с. 5-6).
12 грудня 2017 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Ровас Трейд» було укладено договір оренди транспортного засобу, №НМХ 445892, автомобіля марки Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, колір сірий, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Дніпропетровської області Коваленко С.В., зареєстровано за номером 3403, відповідно до якого автомобіль   передано у оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Ровас Трейд» строком з 12 грудня 2017 року по 12 грудня 2020 року. ОСОБА_1 надала письмову заяву, якою дозволила передати в оренду вказаний транспортний засіб.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доцільності встановити порядок користування спірним автомобілем сторонами по черзі, оскільки рухоме майно у вигляді легкового автомобіля є спільної власності, співвласниками якого є позивач та відповідач.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
       Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановленому законом.
В частині 1 статті 356 ЦК України викладено поняття спільної часткової власності, як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле.
Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно у цілому.
Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними відсотками від цілого чи у дробному виразі.
Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно зі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Підставою негаторного позову слугують факти, що підтверджують дії відповідача у створенні позивачеві перешкод щодо здійснення ним правомочностей по користуванню та розпорядженню своїм майном.
Частиною першою статті 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що первинне значення у врегулюванні правовідносин між співвласниками має їх домовленість, яка не може підмінятися рішенням суду, проте при виникненні конфліктної ситуації, що унеможливлює добровільне встановлення порядку користування спільним майном, такий порядок користування може встановити суд з метою забезпечення рівної реалізації співвласниками їх прав.
Встановивши, що спірний автомобіль перебуває у спільній частковій власності сторін і згоди щодо порядку користування цим транспортним засобом вони досягти не можуть, суд дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для встановлення порядку користування даним автомобілем за рішенням суду.
Визначаючи порядок користування, суд обґрунтовано керувався принципами рівності прав співвласників щодо майна, розумності та справедливості.
Доводи апелянта про необхідність залишити в його власності автомобіль Mercedes-Benz E280, 1998 року випуску, з тих підстав, що він переданий в оренду товариству з обмеженою відповідальністю «Ровас Трейд» оцінюються судом критично, оскільки зазначений договір не впливає на право власності на автомобілі. Крім того, на час прийняття судом рішення строк дії договору закінчився.
Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, як підставу для скасування рішення суду, законності та обґрунтованості рішення суду не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування рішення суду лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням норм матеріального права.      
Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявників з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.
Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.
При вирішенні справи суд першої інстанції правильно визначив характер правовідносин між сторонами, вірно застосував закон, що їх регулює, повно і всебічно дослідив матеріали справи, надав належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, вважає його обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам Закону.
Доводи скарги цих висновків не спростовують, не впливають на правильність прийнятого судом рішення і, з огляду на вимоги ст. 375 ЦПК України, не можуть бути визнані підставою для його скасування, тому підлягають відхиленню.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд 
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 15 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Повне судове рішення складено 5 квітня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський

 
Т.О. Янчук

 
О.І. Ярмолюк