ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4571/21 Справа № 216/4806/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Кузнєцов Р.О. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді - Бондар Я.М., 
суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідачі – ОСОБА_2 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 на рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021року, яке постановлено суддею Пустовіт О.Г. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 16 лютого 2021 року-
ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 про зменшення розміру аліментів.
В обгрунтування позовних вимог зазначив, що 29.08.2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2017 року стягнуто з нього на користь ОСОБА_4 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано.
Крім того, рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2012 року з позивача стягуються аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць.
На даний час у позивача змінився сімейний стан та матеріальне становище, так 26.10.2019 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_8 , від якого у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який разом з дружиною знаходяться на його утриманні. Також, від попереднього шлюбу у дружини є дитина  ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з ними та знаходиться на утриманні позивача. 
Разом з цим, позивач сплачує кредит у розмірі 300000,00 грн, який був оформлений в АТ «Перший Український міжнародний банк» на споживчі цілі його родини. У зв`язку з чим позивач просить суд: зменшити розмір аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_4 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2017 року на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) на 1/8 частину всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2020 року прізвище відповідача ОСОБА_4 замінено на «Матковська ».
Рішенням Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач посилаючись на неповноту встановлення обставин, які мають значення для справи ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про зменшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. 
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги, що відповідно до рішення суду позивач сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць, на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) на дитину, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. 
На даний час у нього змінився сімейний стан та матеріальне становище, позивач 26.10.2019 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , від якого у них народився син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який разом з дружиною знаходяться на його утриманні. Також, від попереднього шлюбу у дружини є дитина  ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з ними та знаходиться на утриманні позивача. Крім того, позивач сплачує кредит в розмірі 300 000 грн. оформлений на споживчі цілі його родини. 
Скаржник вважає, що зменшення розміру аліментів з 1/6 частини на 1/8 на утримання неповнолітнього сина, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом щодо захисту прав неповнолітньої дитини.
У відзиві на апеляційну скаргу позивача до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач зазначила, що права дітей не можуть бути порушені і кожна дитина має право на 1/6 частину заробітку, тому просить суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Як встановлено судом, та вбачається із матеріалів справи, що 29.08.2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Жовтневим відділом РАЦС Криворізького МУЮ Дніпропетровської області актовий запис №670. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14.11.2017 року шлюб між сторонами розірвано.
Від спільного шлюбу сторони мають малолітнього сина  ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2012 року стягнуто аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на місяць (а.с. 13).
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19.09.2017 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти в розмірі 1/6 частини, з усіх видів заробітної плати (доходу) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісяця, до його повноліття на користь ОСОБА_4 , починаючи стягнення з 02.06.2017 року , в межах платежів за один місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку(а.с. 10).
26.10.2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_11 (дошлюбне прізвище ОСОБА_12 ) укладено шлюб зареєстрованого Покровським районним у м. Кривому Розі відділом ДРАЦС Головного територіального УЮ у Дніпропетровській області актовий запис №683, від якого у подружжя народився син ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_6 . Дружина і син знаходяться на його утриманні.
Судовим наказом Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2020 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_11 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_6 у розмірі ј частини з усіх видів його доходів (заробітку), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно до повноліття дитини, починаючи з 14.09.2020 року (а.с. 45)
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.01.2021року зменшено розмір аліментів, що стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02.08.2012 року на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь ОСОБА_14 , з 1/4 до 1/8 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Рішення не набрало законної сили(а.с. 57-58).
Згідно довідки № 10/3392 від 22.06.2020 року, ОСОБА_1 працює в ПрАТ «Інгулецький ГЗК» займає посаду директора з операційних поліпшень та отримує заробітну плату, яка за період з 01.08.2019 року по 30.05.2020 року, становить 775592,05 грн.(а.с. 26-27). 
Відповідно до довідки з місця проживання разом з позивачем проживають дружина ОСОБА_15 та діти: ОСОБА_10 -2013 р.н., та син ОСОБА_9 -2020 р.н. (а.с. 28)
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з відсутності підстав визначених законом для зміни розміру аліментів. Посилання позивача на наявність дитини як на підставу для зменшення розміру аліментів не дають достатніх та беззаперечних підстав для задоволення позову. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України, обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як роз`яснено у п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Отже, зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку зміни матеріального стану платника в бік погіршення, зокрема, в разі зменшення доходу, залишення у його розпорядженні меншої суми грошових коштів тощо, або зміни сімейного стану платника, в результаті чого у нього з`явилися нові утриманці, або погіршення стану здоров`я, що потягло додаткові грошові витрати. Вказані обставини мають виникнути після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.
Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
Отже, положення ст. 192 Сімейного кодексу України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.
У частині 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про зменшення (збільшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених  рішенням суду.
Отже, підставою для зменшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Як на підставу для зменшення розміру стягнутих аліментів, позивач вказує ті обставини, що позивач сплачує чергові платежі відповідно до кредитного договору та заборгованість по аліментам, яка станом на 31.05.2020 року становить 63 714,40 грн., також на утриманні позивача перебуває дружина ОСОБА_8 , яка перебуває у декретній відпустці по догляду за малолітнім сином ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які знаходяться на його утриманні та неповнолітньої дитини дружини від першого шлюбу ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає разом з ними та знаходиться на утриманні позивача.
Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.
В порушення вищезазначених вимог законодавства, позивачем не надано допустимих доказів, які б свідчили про зміну сімейного стану та погіршення його матеріального або стану його здоров`я, через який він не здатен сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному судом.
Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, який набрав чинності 08 липня 2017 року, збільшений мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і відповідно внесені зміни до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України.
Частина 2 статі 182 СК України встановлює, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
В огляду на встановлений ЗУ «Про держаний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року -  становить 2218 гривень; отже 50% складатиме відповідно 1109 грн.
Як видно з довідки про дохід позивача, його середньомісячний розмір заробітної плати складає  77559,21  грн. (а.с.26). Отже, визначений судом розмір 1/6 частина від його заробітку в середньомісячному розмірі становитиме 4653,55 грн., що забезпечить неповнолітньому сину позивача достатній та необхідний розвиток та матеріальне забезпечення, що перевищує законодавчо визначений прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. 
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про зменшення розміру аліментів до 1/8 частки всіх видів заробітку (доходів), оскільки зміна сімейного стану позивача та стягнення аліментів на третю дитину, не потягло погіршення матеріального стану ОСОБА_11 , у зв`язку з чим суд першої інстанції правильно виходив з того, що позивач має матеріальну можливість сплачувати аліменти у визначеному судом в розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходів) на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Посилання в апеляційній скарзі на те, що, позивач сплачує поточні платежі відповідно до споживчого кредитного договору колегія суддів до уваги не бере, оскільки наявність боргових зобов`язань не є підставою для зменшення розміру стягуваних аліментів.
Перебування на утриманні позивача неповнолітньої ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 , не позбавляє   права ОСОБА_11  на звернення з відповідним позовом до  батька дитини, який згідно зі ст. 180 СК України, зобов`язаний утримувати свою дитину.
Отже, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду обґрунтоване і підтверджується матеріалами справи, тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383  ЦПК України Дніпровський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_3 – залишити без задоволення.
Рішення Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05 лютого 2021року року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 13 травня 2021 року. 

Головуючий:

Судді: