Справа № 759/19313/18                                                  Головуючий 1 інстанція- Бабич Н.Д.
Проваження № 22-ц/824/5932/2021                                Доповідач апеляційна інстанція- Савченко С.І.

 

П О С Т А Н О В А

іменем     України
 
16 квітня 2021 року                                                                          м.Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача Савченка С.І., суддів Верланова С.М., Мережко М.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами в приміщенні Київського апеляційного суду цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2021 року у справі за позовомОСОБА_2  до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4  про витребування майна з чужого незаконного володіння,-
 
в с т а н о в и в:
 
            У провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває вказана цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_4  про витребування майна з чужого незаконного володіння. 
Позивачка мотивує свої вимоги тим, що за договором купівлі-продажу від 29 листопада 2013 року вона набула у власність квартиру АДРЕСА_1 . В подальшому продавець квартири ОСОБА_5 , правонаступником якої після її смерті є ОСОБА_3 , оспорила в суді вказаний договір купівлі-продажу. Справа розглядалася судами тривалий час, однак постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року судові рішення у справі скасовано і ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 29 листопада 2013 року. Вказувала, що в ході розгляду справи відповідач ОСОБА_3 провів відчуження спірної квартири, власником якої на даний час є ОСОБА_1 . Посилаючись на порушення своїх прав власника просила витребувати у ОСОБА_1 на її користь спірну квартиру  АДРЕСА_1 .
Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2021 року задоволена заява представника відповідачки ОСОБА_1 адвоката Сабіщенко О.В. і провадження у даній справі зупинено до вирішення Верховним Судом касаційної скарги у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири.
Не погоджуючись із ухвалою, відповідачка ОСОБА_1 в особі адвоката Сабіщенко О.В. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про зупинення провадження та постановити нову, якою зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи: приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П. про визнання
                                                                        -  2  -
недійсним договору купівлі-продажу квартири. Скарга мотивована тим, що після постановлення Святошинським районним судом м.Києва ухвали від 28 січня 2021 року, Верховний Суд 18 лютого 2021 року закрив касаційне провадження, а справу № 759/19033/19 направив для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вважає, що наявні передбачені п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України підстави для зупинення провадження в даній справі до вирішення справи № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 при прийнятті відповідного рішення у якій буде підтверджено або спростовано підставу для витребування спірної квартири. Вважає, що існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 759/19033/19, а тому суд першої інстанції мав зупинити провадження до набрання законної сили рішенням у справі № 759/19033/19.
Позивачка ОСОБА_2 в особі адвоката Бордунової Н.О. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу про зупинення провадження, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на невідповідність висновків суду матеріалам справи, порушення судом норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права. Скарга мотивована хибністю висновків суду про наявність підстав для зупинення провадження і неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої за № 759/19033/19, наявність якої не є перешкодою для розгляду її позовних вимог в даній справі. Рішення суду про зупинення провадження належно не мотивоване та суперечить процесуальному закону, про розгляд питання вона та її представник повідомені не були. Зупинення провадження веде до порушення розумних строків розгляду справи та порушення її права на справедливий суд.
Позивачка ОСОБА_2 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалася.
Відповідачка ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу позивачки, в якому вказала, що не погоджується із апеляційною скаргою позивачки і вважає її необгрунтованою, вказала про наявність передбачених законом підстав для зупинення провадження з огляду на неможливість вирішення цієї справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2013 року, бо саме цей договір є підставою вимог позивачки про витребування спірної квартири, вважає, що існує об`єктивна неможливість встановлення обставин в даній справі до вирішення вимог ОСОБА_3 .
До відзиву відповідача додала клопотання про зобов`язання позивачки або її представника адвоката Бордунової Н.О. надати до апеляційного суду копію договору про надання правової допомоги, посилання на який міститься в ордері адвоката, вирішене судом згідно в ухвалі про призначення.
Відповідач ОСОБА_3 подав письмові пояснення на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , де вказав, що апеляційну скаргу підтримує, вважав доводи скарги обгрунтованими і просив задоволити. Також, ОСОБА_3 подав письмові пояснення на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 , в яких послався на безпідставність доводів апеляційної скарги позивачки, що не відповідають вимогам закону, оскільки мають місце встановлені законом підстави для зупинення провадження до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 759/19033/19 за його позовом.
Третя особа ОСОБА_4 подав пояснення на апеляційну скаргу відповідачки ОСОБА_1 , де апеляційну скаргу підтримав і просив задоволити. Також, ОСОБА_4 подав пояснення на апеляційну скаргу позивачки ОСОБА_2 , вважав, що скарга задоволенню не підлягає з огляду на її безпідставність.
Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі (п.14 ч.1 ст.353 ЦПК) розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
                                                            -  3  -
За таких обставин апеляційний розгляд справиздійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає до задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення з таких підстав.
Зупиняючи провадження у справі, суд обгрунтовував свої висновки наявністю вказаних у п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України підстав для зупинення. 
При цьому суд виходив з того, що до вирішення Верховним Судом касаційної скарги у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_1  про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2013 року, неможливо розглянути дану справу.
Проте, колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду, оскільки вони зроблені в результаті порушення норм процесуального права.
Встановлено, що на час постановлення оспорюваної сторонами ухвали на розгляді Верховного Суду перебувала касаційна скарга представника ОСОБА_2 адвоката Бордунової Н.О. на постанову Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року, якою скасовано ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 30 червня 2020 року про закриття провадження у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до  ОСОБА_2 , треті особи приватний нотаріус КМНО Ковальчук С.П., ОСОБА_4 , ОСОБА_1  про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири від 29 листопада 2013 року.
За таких обставин, розгляд Верховним Судом касаційної скарги за процедурним питанням у справі№ 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 не пов`язаний і не стосується вирішення даної справи за позовом ОСОБА_2 . 
Також, суд враховує, що згідно п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи до набрання рішенням законної сили. В даному випадку постанова Київського апеляційного суду від 15 вересня 2020 року набрала законної сили з моменту її проголошення, а відтак підстави для зупинення провадження до перегляду постанови судом касаційної інстанції відсутні.
Окрім того, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги позивачки щодо порушення судом розумних строків розгляду справи. 
Згідно із ст.210 ЦПК України суд розглядає справи протягом розумного строку, який при розгляді справи за правилами загального позовного провадження не має перевищувати 90 днів.
Розумність строків розгляду справи згідно ст.2 ЦПК України належить до основних засад (принципів) цивільного судочинства і є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини. 
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування у стані невизначеності учасників процесу, а нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 08 листопада 2005 роу у справі «Смірнова проти України», рішення ЄСПЛ від 27 квітня 2000 року у справі «Фрідлендер
                                                                        -  4  -
проти Франції»). Роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення ЄСПЛ від 30листопада 2006 року у справі «Красношапка проти України»).
З матеріалів справи вбачається, що дана справа, розгляд у якій провадиться за правилами загального позовного провадження, не знаходить свого вирішення більше двох років, при цьому розгляд по суті ще не розпочався, що очевидно та поза всяким сумнівом свідчить про порушення судом розумних строків її розгляду.
Суд наведених обставин не врахував і зупинив провадження у справі з порушенням положень процесуального закону та всупереч засадам розумності строків розгляду і ефективності судового процесу.
            Згідно ст.379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення  норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.
З викладених вище підстав колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала підлягає до скасування у зв`язку із порушенням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, а справа направляється для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
Доводи апеляційної скарги відповідачки ОСОБА_1 про наявність підстав для зупинення провадження в даній справі до набрання законної сили рішенням у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 про визнання правочину недійсним, оскільки існує об`єктивна неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 759/19033/19, колегія суддів відхиляє як необгрунтовані.
15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VІІІ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» (далі - Закон № 2147-VIII), яким ЦПК України викладено в новій редакції.
В тому числі з метою недопущення зловживань при зупиненні провадження як судом. так і учасниками процесу законодавець більш детально врегулював підстави зупинення судом провадження у справі. 
Відповідно до положень п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове й повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у процесуальному законі причин, що перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені.
            За змістом указаної норми під об`єктивною неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного суду самостійно встановити обставини справи і відповідні їм правовідносини та як наслідок неможливість сформувати правові висновки щодо шляхів вирішення спору, без вирішення іншої справи, де такі обставини встановлюються.
До таких же висновків прийшов Верховний Суд України у справі № 6-1957цс16 від 01 лютого 2017 року, де, скасовуючи ухвалу про зупинення провадження до вирішення судом іншого позову про визнання договору недійсним, вказав, що визначаючи наявність підстав для зупинення провадження, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для
                                                                        -  5  -
зупинення провадження у справі, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 16 грудня 2020 року у справі №  908/1908/19.
Як вбачається із матеріалів даної справи, предметом спору є захист прав власника спірної квартири ОСОБА_2 , гарантованих їй ст.41 Конституції України та статтею 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, шляхом витребування з незаконного володіння відповідачки ОСОБА_1 на її користь спірної квартири.
В іншій цивільній справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, яка розглядається Святошинським районним судом м.Києва, предметом спору є правомірність відчуження спірної квартири спадкодавцем позивача на користь ОСОБА_2 . 
Разом з тим, сама по собі взаємопов`язаність справ ще не свідчить про неможливість розгляду даної справи до прийняття рішення у іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 , суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті даної справи № 759/19313/18.
При цьому, колегія суддів враховує, що оспорення ОСОБА_3 дійсності укладеного між  ОСОБА_5 і ОСОБА_2 договору купівлі-продажу квартири, не свідчить про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами ст.204 ЦК України.
Такий же правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 10 грудня 2019 року у справі № 910/2650/19, де Верховний Суд, скасовуючи ухвалу суду про зупинення провадження, в тому числі вказав, що можливе подальше визнання недійсним правочину може бути підставою для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, і не є підставою для зупинення.
За таких обставин колегія суддів вважає, що наявність іншого спору між ОСОБА_3  з одного боку і ОСОБА_2 з іншого боку щодо визнання правочину недійсним не впливає на вирішення спору в даній справі, поскільки в іншій справі не вирішуються питання, що стосуються підстав, заявлених у даній справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду.
Доводи відзиву відповідачки ОСОБА_1 на апеляційну скаргу ОСОБА_2 , як і доводи письмових пояснень на цю ж скаргу відповідача ОСОБА_3 і третьої особи ОСОБА_4 про те, що тривалість розгляду справи обумовлена діями відповідачки, яка неодноразово не з`являлася до суду необгрунтовані.
З матеріалів справи вбачається, що тривалий розгляд обумовлений в тому числі діями інших учасників, зокрема неврученням відповідачам повісток (т.1 а.с.116-118), оскарженням у березні 2019 року ОСОБА_3 ухвали суду від 21 січня 2019 року про відкриття провадження (т.1 а.с.121-122), вступом до справи третьої особи ОСОБА_4 (т.1 а.с.184-185, 237-238), клопотаннями представника відовідачки адвоката Сабіщенко  О.В. про надання додаткового строку для подання відзиву та доказів (т.1 а.с.241-242), неодноразовим оскарженням у жовтні 2019 року та січні 2020 року третьої особою ОСОБА_4 ухвали суду від 21 січня 209 року про відкриття провадження (т.2 а.с.1-2, 77-80) тощо.
Решта доводів, викладених у поясненнях, відповідача ОСОБА_3 і третьої особи ОСОБА_4 щодо наявності підстав для зупинення провадження до набрання рішенням законної сили у справі № 759/19033/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири недійсним, є необгрунтованими з підстав викладених вище.
                                                            -  6  -
Даючи оцінку доводам учасників, викладеним у апеляційних скаргах і письмових поясненнях, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони грунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення ЄСПЛ у справах «Серявін та інші проти України», «Трофимчук проти України», «Проніна проти України»). Отже, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо наведення обґрунтування рішення, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 
Колегія суддів враховує, що викладені в цій постанові висновки прийнятого рішення та його мотивування є достатніми і зрозумілими та відповідають вимогам закону.
Згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України ухвали суду першої інстанції щодо зупинення провадження у справі після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційних судів за результатами такого переглядукасаційному оскарженню не підлягають. 
Керуючись ст.ст.259, 374, 379, 381 ЦПК України, апеляційний суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.
Ухвалу Святошинського районного суду м.Києва від 28 січня 2021 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає згідно п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України.

Головуючий   

Судді: