УКРАЇНА
ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_____________________________________________________________________
Справа № 682/3355/19
Провадження № 22-з/4820/33/21

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
(додаткова)
15 квітня 2021 року м. Хмельницький
Хмельницький апеляційний суд у складі
колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ
Купельського А.В. (суддя-доповідач),
суддів Янчук Т.О., Ярмолюка О.І., 

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про скасування запису про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок, визнання житлового будинку з господарськими будівлями спільною сумісною власністю подружжя, визнання права власності за кожним із співвласників на 1/2 ідеальну частку житлового будинку з господарськими будівлями, визнання права власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року (суддя Зеленська В.І.),
в с т а н о в и в :
Рішенням Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року позов задоволено.
Скасовано запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 33070028 від 28.08.2019 про проведену державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 .
Визнано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .
В порядку поділу спільного сумісного майна визнано право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на 1/2 ідеальну частку за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 .
Визнано за ОСОБА_4 право власності на 1/2 частку земельної ділянки загальною площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6823987300:01:018:0009.
Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 судові витрати по 5455,04 грн. з кожного.
Вимоги про стягнення витрат на залучення свідків в розмірі 700 грн. залишено без розгляду.
Скасовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту та заборони на відчуження земельної ділянки площею 0,17 га, кадастровий номер 6823987300:01:018:0009, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована по АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності  ОСОБА_2 .
Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 оскаржили його в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, крім скасування рішення, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 просили апеляційний суд покласти на ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті правничої допомоги (т. 2 а. с. 164-178).
Апелянт ОСОБА_3 в апеляційній скарзі просила покласти на ОСОБА_4 лише витрати по сплаті судового збору. 
Постановою Хмельницького апеляційного суду від 4 березня 2021 року апеляційні скарги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволено частково.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року в частині скасування запису про державну реєстрацію прав власності на житловий будинок і визнання житлового будинку з господарськими будівлями спільною сумісною власністю подружжя скасовано та в цій частині вимог ухвалено нове рішення.
В задоволенні цих вимог відмовлено.
В решті рішення залишено без змін.
19 березня 2021 року апеляційним судом зареєстровано заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якій вони просять апеляційний суд ухвалити додаткове рішення, яким:
1.Провести новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції, 
-стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 по 2727,02 грн. судових витрат;
-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1500 грн. витрат на надання правової допомоги.
2.Провести розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції,
-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 1783,20 грн. судового збору;
-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 1783,20 грн. судового збору;
-стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 1500 грн. витрат на надання правової допомоги. 
       В обґрунтування своїх вимог заявники зазначають, що оскільки судом задоволено 50% вимог позивача, то і судові витрати слід зменшити на 50%.
25 березня 2021 року апеляційним судом зареєстровано відзив позивача на заяву про ухвалення додаткового рішення. ОСОБА_4 просить відмовити у задоволенні вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про проведення нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи в судах першої та апеляційної інстанцій. 
Вважає подану апелянтами заяву безпідставною та необґрунтованою. Хмельницький апеляційний суд повністю відновив порушені майнові права позивача на спірне майно, тому відсутні правові підстави для перерозподілу судових витрат та зменшення стягнутих судом першої інстанції з відповідачів на користь позивача понесених нею судових витрат та стягнення з позивача на користь відповідачів понесених ними судових витрат.
Крім того, позивач зазначає, що апелянти не подавали до суду (як першої, так і апеляційної інстанції) попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, що є підставою відмови у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого стороною судового збору.
ОСОБА_4  також зазначає, що всупереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України заявниками до закінчення судових дебатів не робилась заява про те, що ними будуть надані протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення докази на підтвердження розміру понесених ними судових витрат, що також є підставою для відмови у стягненні таких витрат. 
Крім того, в порушення ч. 3 ст. 137 ЦПК України заявниками до заяви про ухвалення додаткового рішення не було надано договору про надання правничої допомоги, детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, що позбавляє суд можливості встановити обґрунтованість стягнення правничої допомоги та перевірити співмірність заявленого розміру правничої допомоги з виконаною роботою.
30 березня 2021 року заяву про ухвалення додаткового рішення призначено до розгляду в Хмельницькому апеляційному суді без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, заперечення позивача апеляційний суд вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Так, якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, то відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, змінює розподіл судових витрат. 
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Так, судом встановлено, що при поданні позовної заяви та при збільшенні позовних вимог (т. 1 а. с. 180) позивач ОСОБА_4 заявляла такі вимоги:
- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 33070028 від 28.08.2019 про проведену державну реєстрацію прав власності ОСОБА_1 на житловий будинок АДРЕСА_1 ;
- визнати житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 , об`єктом спільної сумісної власності колишнього подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;
- в порядку поділу спільного майна визнати право власності за ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на 1/2 ідеальної частки за кожним житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 ;
- визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/2 ідеальну частку земельної ділянки загальною площею 0,17 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована по АДРЕСА_1 , кадастровий номер 6823987300:01:018:0009.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просили апеляційний суд покласти на ОСОБА_4 витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті правничої допомоги (т. 2 а. с. 164-178). Разом з тим, всупереч ч. 8 ст. 141 ЦПК України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не надали апеляційному суду докази розміру витрат, які сторони сплатили або мають сплатити у зв`язку з розглядом справи (договори, рахунки тощо), а також в матеріалах справи відсутній договір про надання правової допомоги/доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги від 21 грудня 2020 року, на підставі якого виданий ордер серії ВК №1000732 від 28 січня 2021 року (т. 2 а. с. 229). Заява про ухвалення додаткового рішення апелянтами подана апеляційному суду пізніше ніж протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. 
Тому, враховуючи, що правнича допомога ОСОБА_1 та ОСОБА_2 адвокатом Янулем В.С. надавалась безоплатно, та у зв`язку з неподанням доказів розміру витрат, які сторони сплатили у зв`язку з розглядом справи (договори, рахунки, квитанції, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом тощо), заява про відшкодування витрат на правничу допомогу на користь апелянтів у суді апеляційної інстанції задоволенню не підлягає.
Щодо витрат на оплату судового збору та витрат на правову допомогу позивача то Хмельницьким апеляційним судом встановлено, що при поданні позовної заяви позивач ОСОБА_4 сплатила 768,40 грн. судового збору (т. 1 а. с. 1). 
При уточненні позовної заяви ОСОБА_4 сплатила ще 840,80 грн. судового збору (т. 1 а. с. 183). Разом сплачено 1609 грн. 20 коп. 
384 грн. 20 коп. сплачено за заяву про забезпечення позову (контрольне провадження, окремий том).
Позов 2019 року містить 1 вимогу немайнового характеру і дві вимоги майнового характеру (768,40+768,40), оскільки в позовній заяві об`єднано кілька самостійних вимог майнового характеру, пов`язаних між собою, то, враховуючи, що об`єктом справляння судового збору є позовна заява, максимальний розмір судового збору судом до вимог майнового характеру визначено із загальної суми всіх вимог.
В уточненому позові 2020 року додалась 1 вимога немайнового характеру (840,80 грн.). 
Суд стягнув з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в користь ОСОБА_4 судові витрати по 5455,04 грн. з кожного. При вирішені цього питання суд виходив з витрат на сплату судового збору 768 грн. 40 коп. + 840 грн. 80 коп. + 384 грн. 20 коп. та + 8916 грн. 67 коп. витрат на правову допомогу.
Судом апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасовано в частині двох вимог немайнового характеру, за які сплачено судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп. Без змін залишилось дві вимоги, за які було сплачено судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп., та 384 грн. 20 коп. судового збору за заяву про забезпечення позову.
Тому рішення суду першої інстанції в частині стягнення судового збору слід змінити в частині стягнення судових витрат на сплату судового збору та стягнути з  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 по 576 грн. 30 коп. з кожного - за дві позовні вимоги 768 грн. 40 коп. та + 384 грн. 20 коп. – судового збору за заяву про забезпечення позову та по 4458 грн. 33 коп. витрат на відшкодування правової допомоги з кожного, а разом по 5034 грн. 63 коп. з кожного. 
ОСОБА_1 сплатив за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 3566 грн. 40 коп. (2413,80 грн.+1152,60 грн. (т.2.а.с.127, 179)). 
Також за апеляційну скаргу сплатила ОСОБА_3 3566,40 грн.
Апеляційним судом апеляційну скаргу задоволено частково, рішення суду першої інстанції скасовано в частині двох вимог немайнового характеру, за які сплачено 1152 грн. 60 коп. + 1261 грн. 20 коп.
Без змін залишено дві вимоги майнового характеру, за оскарження яких було сплачено 1152 грн. 60 коп. судового збору до суду апеляційної інстанції.
Тому за дві вимоги немайнового характеру 2413 грн. 80 коп. (1152 грн. 60 коп. + 1261грн. 20 коп.) слід відшкодувати витрати на сплату судового збору  ОСОБА_1  та ОСОБА_3 . 
Оскільки апеляційні скарги ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задоволені частково, тому з ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_1  та  ОСОБА_3 слід стягнути у відшкодування витрат на судовий збір за дві позовні вимоги по 2413 грн. 80 коп. кожному. 
Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 376, 369, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
Заяву  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.
Провести розподіл судових витрат, понесених сторонами у суді першої та апеляційної інстанції.
Рішення Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 5 жовтня 2020 року змінити в частині стягнення судових витрат на сплату судового збору та витрат на відшкодування правової допомоги і стягнути з  ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Нетішинським МВ УМВС України в Хмельницькій обл. 18.10.2007, місце реєстрації: АДРЕСА_3 ) по 576 грн. 30 коп. витрат на сплату судового збору з кожного та по 4458 грн. 33 коп. витрат на відшкодування правової допомоги з кожного, а разом по 5034 грн. 63 коп. з кожного. 
Стягнути з  ОСОБА_4 на користь  ОСОБА_1 та   ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт серії НОМЕР_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судові витрати за апеляційний розгляд у розмірі по 2413 грн. 80 коп. кожному. 
У задоволенні заяви  ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про відшкодування витрат на надання правової допомоги в суді апеляційної інстанції відмовити.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення. 
Додаткове рішення складено 15 квітня 2021 року.

 
Судді А.В. Купельський 
 
Т.О. Янчук
 
О.І. Ярмолюк