ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/24817/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Вєкуа Н.Г.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  08 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Епель О.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Ебубікірова Е.Я., представника відповідача Цісар Г.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України про зобов`язати вчинити дії, - 
                                                    В С Т А Н О В И В :
Історія справи.
15.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "РОЗЕТКА.УА" (надалі - ТОВ "РОЗЕТКА.УА") звернулось до суду з позовом до Офісу великих платників податків    Державної податкової служби України про  зобов`язання відповідача здійснити    перерахунок суми штрафів за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 року № 0007374402 виходячи зі ставки, що встановлена абзацом першим п. 73 пр.2 р. ХХ  ПКУ  (1 відсоток обсягу постачання - без податку на додану вартість, але не більше 510 гривень, за всі виявлені в межах перевірки    несвоєчасно зареєстровані    податкові накладні    в сукупності) та надіслати (вручити) позивачу нове податкове повідомлення-рішення з перерахованою таким чином сумою штрафів.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що відповідно до норм пункту 73 підрозділу 2 pозділу   XX Перехідних положень Податкового кодексу України, відповідач зобов`язаний був здійснити перерахунок суми штрафу за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 року №0007374402 та надсилати позивачу нове податкове повідомлення-рішення з перерахованою сумою штрафів. Проте, відповідач відмовився від вчинення певних дій, що є протиправним. 
Позивач наголосив, що таке зобов`язання виникло у відповідача в силу Законів України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних та неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 року № 466-ІХ (надалі - Закон № 466) та «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14.07.2020 року № 786-ІХ  (надалі - Закон № 786), і набрання чинності постановою Верховного Суду від 17.07.2020 р. у справі № 640/5138/19. 
Рішенням Окружного адміністративного суду м.Києва від 10.02.2021 р. позовні вимоги задоволено частково: визнано протиправною бездіяльність Офісу великих платників податків Державної податкової служби України, яка полягає у непроведенні перерахунку грошового зобов`язання ТОВ "РОЗЕТКА.УА", визначеного податковим повідомленням-рішенням №0007374402 від 19.12.2018; зобов`язано Офіс великих платників податків Державної податкової служби України здійснити    перерахунок суми штрафів ТОВ "РОЗЕТКА.УА" за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 року №0007374402 виходячи зі ставки, що встановлена абзацом першим пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ  Податкового кодексу України. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. 
Приймаючи у справі рішення суд першої інстанції зазначив, що на день розгляду цієї справи податкове повідомлення-рішення №0007374402 від 19.12.2018 року є неузгодженим, оскільки тривала процедура судового оскарження, і  зобов`язання за цим податковим повідомленням-рішенням не було сплачено, внаслідок чого,  позивач має право на перерахунок штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням №0007374402 від 19.12.2018 року, оскільки з    08.08.2020 набрав чинності Закон України від 14.07.2020 №768 «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємств», яким, зокрема, внесено зміни до п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України в частині зменшення розміру штрафів за порушення платниками ПДВ граничного строку для реєстрації в ЄРПН податкових накладних/розрахунків коригування.
          Відповідач не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати судове рішення через порушення норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в силу положень Податкового кодексу України податкове зобов`язання є неузгодженим, податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 №0007374402 оскаржується в судовому порядку, внаслідок чого апелянт вважає,  що відсутні підстави для здійснення перерахування штрафу відповідно до пункту 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідні положення  Податкового кодексу України. 
В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є необґрунтованою з огляду на таке.

Обставини, встановлені судом.
Посадовими особами Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби було проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних ТОВ «Розетка.УА» в Єдиному реєстрі податкових накладних.
За результатами перевірки контролюючим органом складено акт перевірки від 21.11.2018 №3638/28-10-44-04/37193071, згідно з висновками якого перевіркою встановлено порушення ТОВ «Розетка. УА» пункту  201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме порушення термінів реєстрації податкових накладних згідно з додатком до акта перевірки (т.1 а.с.11).
На підставі акта перевірки, Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 №0007374402, з яким до позивача був застосований штраф у розмірі 2868852.41 грн. за порушення строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, складених -за операціями з постачання товарів/послуг покупцям, які не зареєстровані як платники податку (т.1 а.с.128).
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 15.08.2019,  залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07.11.2019, ТОВ "Розетка.УА" відмовлено у позові до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0007374402 від 19.12.2018, № 640/5138/19 (т. 1 а.с.136).
Постановою Верховного Суду від 17.07.2020 скасовано рішення судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.144).
Приймаючи вказану постанову Верховний Суд зазначив, зокрема, що 23.05.2020 набули чинності положення  Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16 січня 2020 року № 466-IX  , яким було доповнено підрозділ 2  розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України  пунктом 73, відповідно до якого,  штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого  статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту  198.5 статті 198  цього  Кодексу  у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до  статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту  201.4 статті 201  цього  Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року,  грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності  Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень.
28.09.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою скасувати/відкликати податкове повідомлення рішення № 0007374402 від 129.12.2018, та розглянути можливість перерахунку суми штрафу  застосовуючи ставку, що встановлена абзацом першим п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, на яке відповіді не отримав.
25.11.2020 рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва, у справі №640/5138/19, залишене без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.03.2021, відмовлено ТОВ "Розетка.УА" у позові до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0007374402 від 19.12.2018 (т.1 а.с.129). 
Отже, у даній справі предметом розгляду в адміністративній справі є дії чи бездіяльність відповідача щодо розгляду питання про можливість перерахунку суми штрафів за податковим повідомленням-рішенням від 19.12.2018 № 0007374402, відповідно до п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ  Податкового кодексу України. 
Вказані обставини підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами і не є спірними.

Нормативно-правове  обґрунтування.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.     
Відповідно до п.1.1. ст.1 Податкового кодексу України даний кодекс регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. 
Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. 
Відповідно до п.  75.1  ст.  75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.
Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових 
Відповідно до підпункту  201.10. статті 201 ПК України  (в редакції, чинній на час прийняття податкового повідомлення-рішення від 19.12.2018 № 0007374402) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Підтвердженням продавцю факту прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;
для податкових накладних / розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.
У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.
Пунктом  120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України  (в редакції, чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) було встановлено, що порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого  статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою ) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей  192  та  201  цього  Кодексу  покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:
10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;
20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;
30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;
40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних / розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів.
23.05.2020 набрав законної сили Закону України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" № 466-ІХ  ( Закон № 466) підрозділ 2 розділу ХХ Податкового кодексу України (п.155) доповнено пунктом 73 такого змісту: «штрафи за порушення платниками податку на додану вартість граничного строку для реєстрації  податкової накладної  та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, за операціями, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість, операціями, що оподатковуються податком на додану вартість за нульовою ставкою, операціями, що не передбачають надання податкової накладної отримувачу (покупцю), а також податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної, податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, нараховані платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року, грошові зобов`язання за якими неузгоджені (відповідні податкові повідомлення-рішення знаходяться в процедурі адміністративного або судового оскарження та грошові зобов`язання за ними не сплачено) станом на дату набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", застосовуються в розмірі 2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень» .
08.08.2020  набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо функціонування електронного кабінету та спрощення роботи фізичних осіб - підприємців» від 14.07.2020 року № 786-ІХ  («Закон № 786») яким пунктом 27 у  розділ XX  "Перехідних положень Податкового кодексу України у підрозділі 2 у  пункті 73 внесено наступні зміни:
«в абзацах першому і другому після слів та цифр "відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу" доповнити словами "та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної", а слова і цифри "до 31 грудня 2019 року" замінити словами "до дати набрання чинності  Законом України  "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві", строк сплати грошових зобов`язань за якими не настав або";
в абзаці першому цифри і слова "2 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1020 гривень" замінити цифрами і словами "1 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 510 гривень";
в абзаці другому цифри і слова "5 відсотків обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 3400 гривень" замінити цифрами і словами "2,5 відсотка обсягу постачання (без податку на додану вартість), але не більше 1700 гривень"»

Висновки суду в межах доводів апеляційної скарги.
Матеріалами справи підтверджено у зв`язку з порушенням позивачем положень статі 201 Податкового кодексу України відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 19.12.2018 № 0007374402, яким до позивача застосовано штраф у розмірі 2868852.41 грн. за порушення строків реєстрації в ЄРПН податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних, складених - за операціями з постачання товарів/послуг покупцям, які не зареєстровані як платники податку.
Проте, у зв`язку зі змінами законодавства, зокрема внесення Законами № 466 і № 786 змін до Податкового кодексу України, законодавство, яке підлягає застосуванню в спірних правовідносинах, було змінено законодавцем шляхом прийняття ретроактивної новели, якою змінено обсяг прав та обов`язків платника податків і контролюючих органів.
З огляду на вищевказані обставини та норми закону, колегія суддів дійшла висновку про правильність висновків суду першої інстанції щодо обґрунтованості позовних вимог, оскільки на день прийняття судом першої інстанції рішення у цій справі, податкове повідомлення-рішення №0007374402 від 19.12.2018 року було неузгодженим, тому що тривала процедура судового оскарження, зобов`язання за цим податковим повідомленням-рішенням не було сплачено, внаслідок чого,  позивач мав право на перерахунок штрафних санкцій за цим податковим повідомленням-рішенням відповідно до положень п. 73 підрозділу 2 розділу ХХ Податкового кодексу України. 
Колегія суддів вважає, що вищенаведеними приписами  закону  платники податків звільняються від надмірного тягаря відповідальності, встановленого раніше чинними нормами податкового законодавства, за наведених у пункті 73 підрозділу 2  розділу XX "Перехідні положення" ПК України  умов. Станом на час розряду цієї справи чинною і такою, що підлягає до застосування, є редакція пункту 73 підрозділу 2  розділу XX "Перехідні положення" ПК України, якою впроваджено ретроактивну (ретроспективну, тобто таку, яка передбачає, що дата вступу в силу та дата набрання чинності акта збігаються, однак він змінює на майбутнє правові наслідки діянь та подій, які мали місце до набрання ним чинності) дію  закону  у відповідних правовідносинах, а саме - щодо штрафів, нарахованих платникам податків протягом періоду з 1 січня 2017 року до 31 грудня 2019 року за наведених у цій же нормі умов.
Таким чином, доводи апелянта є такими, що не заслуговують уваги, оскільки не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.
Щодо решти інших доводів апелянта колегія суддів наголосушє, що враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Згідно зі  ст. 6 КАС України  та  ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
          Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а апелянт не спростував висновки суду першої інстанції належними та допустимими доказами. 
Відповідно до ч.ч. 1, 2  ст. 77 КАС України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, колегія суддів вирішила згідно  ст. 316 КАС України  залишити апеляційні скарги без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Повний текст постанови виготовлено 14.06.2021.
          Керуючись ст.ст.  243,  244,  250,  310,  315,  316,  321,  322,  325,  328,  329 КАС України                                              
                                             П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Офісу великих платників податків Державної податкової служби України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2021 р. - залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 лютого 2021 р. у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Розетка.УА" до Офісу великих платників податків Державної податкової служби України про зобов`язати вчинити дії - залишити без змін.
Постанова  суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

                                                                                                                                                                                                                                           

Колегія суддів:                                                                                              О.В. Карпушова  

                                                                                                             О.В. Епель                                                                                                  

                                                                                                              М.І. Кобаль