ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2972/21 Справа № 200/10086/19 	  	Суддя у 1-й інстанції - Антонюка О.А. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря   - Солодової І.М., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року про відмову у прийнятті зустрічного позову у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Авто просто” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу і судових витрат, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року ОСОБА_1 в задоволенні клопотання про прийняття її зустрічного позову та об`єднання його з первісним позовом в одне провадження з цивільною справою за позовом ТОВ “Авто просто” до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу і судових витрат.
В своїй апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.
Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, а ухвалу суду – скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.
Встановлено, що ТОВ «Авто просто» 05 липня 2019 року звернулося до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу і судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, не доповнювалися і не уточнювалися. 
Судом встановлено, що в судове засідання від сторони відповідача ОСОБА_1 та її представника надійшло до суду клопотання про прийняття її зустрічного позову і об`єднання в одне провадження з позовом по цивільній справі ТОВ «Авто просто» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 про стягнення боргу і судових витрат з її позовними вимогами до ТОВ «Авто просто» про визнання договору недійсним, оскільки, на їх думку, вимоги по вказаним цивільним позовам однорідні, спір є між тими ж сторонами, ті ж правовідносини, стосується такого ж предмету спору.
Відмовляючи у задоволенні вказаного клопотання, суд першої інстанції посилався на те, що цивільна справа за позовом ТОВ «Авто просто» до ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3  і ОСОБА_4  про стягнення боргу і судових витрат ще не слухається по суті в засіданні, розглянуті клопотання, вимоги у вказаних заявником позовах, хоча і частково мають однорідні вимоги (частково співпадають), однак лише частково, вказані по ним вимоги мають кожні своє коло осіб та доказів, знаходяться на різних стадіях судового розгляду, різний предмет спору, по ним можуть бути відкриті різні провадження. Належних доказів на підтвердження свого клопотання (не позову, а саме клопотання) представник заявника  суду не надав, тобто клопотання необгрунтоване.
Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 193 ЦПК України відповідач має право пред`явити зустрічний позовдо початку розгляду справи по суті. Зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин, або коли вимоги за позовами можуть зараховуватися, або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.
Згідно до ст. 188 ЦПК України суд під час розгляду справи має право постановити ухвалу про об`єднання в одне провадження кількох однорідних позовних вимог за позовами одного й того ж самого позивача до одного й того самого відповідача чи до різних відповідачів або за позовами різних позивачів до одного й того самого відповідача.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася саме з зустрічною позовною заявою, в якій вона просила поновити строк для пред`явлення свого позову, прийняти зустрічну позовну заяву до розгляду та відкрити провадження по справі.
Таким чином, суд першої інстанції помилково встановив, що ОСОБА_1 звернулася з клопотанням про прийняття її зустрічного позову, а не з позовом, та дійшов необгрунтованого висновку про те, що задоволення клопотання саме в такому вигляді на даній стадії судового розгляду справи може утруднити розгляд цієї справи, вирішення клопотань і дослідження інших матеріалів, що потягне за собою тяганину, їх спільний розгляд, виходячи з конкретних обставин справи, ускладнить розгляд і є не доцільним.
Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, зокрема, є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення судом першої інстанції помилкової ухвали, що в розумінні положень ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року про відмову у прийнятті зустрічного позову, як такої, що перешкоджає подальшому провадженню по справі та порушує право ОСОБА_1 на захист своїх інтересів в суді.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –
ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 23 листопада 2020 року про відмову у прийнятті зустрічного позову – скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                                В.С. Городнича 
Судді:                                                                        О.В. Лаченкова
                                                                               М.Ю. Петешенкова