ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7523/20                                                        Суддя першої інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача          - Степанюка А.Г.,
суддів                    - Кобаля М.І., Лічевецького І.О.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на прийняте у порядку письмового провадження рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА:
У серпні 2020 року ОСОБА_1 (далі - Позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - Відповідач, ГУ ПФ у Київській області) про:
- визнання протиправними дій ГУ ПФ у Київській області щодо застосування коефіцієнта заробітної плати за період з 01.09.1978 року по 31.08.1983 року та за весь період страхового стажу з 01.07.2000 року по 31.03.2008 року при перерахунку ОСОБА_1 пенсії за віком;
- зобов`язання ГУ ПФ у Київській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника коефіцієнта заробітної плати 4,93569, починаючи з 01.05.2020 року.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 01.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що Відповідачем з урахуванням положень ч. 1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон) проведено перерахунок пенсії Позивача на підставі наданих ним довідок, а відтак індивідуальний коефіцієнт 4,25671 визначений ГУ ПФ у Київській області правомірно та з урахуванням як періоду з 01.09.1978 року по 31.08.1983 року, так і періоду з 01.07.2000 року. Крім іншого, суд зауважив, що коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується при обчисленні пенсії, обґрунтовано застосовано Відповідачем до пенсії Позивача у розмірі 1,11, як це передбачено приписами постанови Кабінету Міністрів України від 01.04.2020 року №251 «Деякі питання підвищення пенсійних виплат і надання соціальної підтримки окремим категоріям населення у 2020 році» (далі - Постанова №251).
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що судом було залишено поза увагою допущення Відповідачем помилки при визначенні коефіцієнту заробітної плати, оскільки всупереч положень ст. 40 Закону останній безпідставно врахував заробітну плату (дохід) за період з 01.09.1978 року по 31.08.1983 року, тим самим зменшивши коефіцієнт з 4,93569 до 4,25671.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021 року відкрито апеляційне провадження у справі та встановлено строк для подачі відзиву на неї.
У відзиві на апеляційну скаргу ГУ ПФ у Київській області просить відмовити в її задоволенні повністю. Свою позицію обґрунтовує тим, що перерахунок пенсії було проведено ОСОБА_1 у відповідності до вимог ч. 1 ст. 40 Закону на підставі особисто поданих останнім заяви і додаткових документів, внаслідок чого розмір пенсії останнього збільшився і саме до цього розміру у подальшому було застосовано коефіцієнт 1,11 згідно Постанови №251.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 року призначено справу до розгляду у порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку у ГУ ПФ у Київській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розмір якої обчислювався з урахуванням коефіцієнту заробітної плати 4,24053.
16.09.2019 року ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФ у Київській області із заявою про перерахунок пенсії (а.с. 51-52), до якої були додані довідки про заробітну плату за період з 01.09.1978 року по 31.08.1983 року, видані ЗАТ «Архівні системи», Вільнюс, Литовська республіка, від 12.04.2019 року №7D-284 та №7D-285 (а.с. 53-63).
За наслідками перерахунку пенсії Позивача з урахуванням додатково поданих останнім документів коефіцієнт заробітної плати Відповідачем визначено у розмірі 4,25671 з урахуванням страхового стажу з 01.09.1978 року по 31.08.1983 рік та з 01.07.2000 року по 31.03.2008 року. Крім того, з 01.05.2020 року розрахунок заробітної плати для обчислення пенсії з 01.05.2020 року було визначено наступним чином 4,25671 х 4  888,83 (4  404,35 грн. х 1,11).
На підставі встановлених вище обставин, виходячи з системного аналізу приписів ст. ст. 40, 42 Закону, а також п. п. 1, 3 Постанови №251, суд першої інстанції прийшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, оскільки перерахунок пенсії здійснено Відповідачем у відповідності до наведених вище положень нормативних актів.
З такою позицією суду першої інстанції не можна не погодитися з огляду на таке.
Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.
Відповідно до абз. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 40 Закону для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Згідно ч. 2 ст. 40 Закону заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.
Коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи за кожний місяць страхового стажу, який враховується при обчисленні пенсії, визначається за формулою: Кз = Зв : Зс, де: Кз - коефіцієнт заробітної плати (доходу) застрахованої особи; Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), а в разі одноразової сплати єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - за місяць, в якому укладено договір про добровільну участь.
Сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу), визначається за формулою: Зв = З + Зд, де: Зв - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу); З - сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, з якої фактично сплачено страхові внески згідно з цим Законом за місяць, за який розраховується коефіцієнт заробітної плати (доходу). У разі якщо сума страхових внесків, сплачена виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), для обчислення пенсії враховується розмір мінімальної заробітної плати; Зд - сума заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, застрахованої особи, розрахована виходячи із передбаченої частиною третьою статті 24 цього Закону доплати, за місяць, за який визначається коефіцієнт заробітної плати (доходу) або з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, і яка визначається за формулою: Д - сума доплати, здійснена відповідно до частини третьої статті 24 цього Закону, або додаткових сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати; Т - розмір страхового внеску до солідарної системи у відповідному місяці.
У разі подання застрахованою особою для обчислення розміру пенсії даних про заробітну плату (дохід) за період до 1 січня 1992 року при визначенні коефіцієнта заробітної плати (доходу) середня заробітна плата за рік (квартал) у відповідному періоді вважається щомісячною середньою заробітною платою (доходом) в Україні, з якої сплачено страхові внески, відповідного року (кварталу).
У разі відсутності на момент призначення пенсії даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за попередні місяці для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) враховується щомісячна середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за наявний попередній місяць з наступним перерахунком коефіцієнта заробітної плати (доходу) після отримання даних про щомісячну середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за місяць (місяці), що передує зверненню за призначенням пенсії.
При обчисленні коефіцієнта заробітної плати (доходу) за періоди сплати страхових внесків за застрахованих осіб, зазначених у пунктах 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та за періоди, які включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, враховується мінімальний розмір заробітної плати.
Як вірно зазначено судом першої інстанції, виходячи із аналізу змісту положень наведених норм ст. 40 Закону, врахуванню для обчислення пенсії підлягає заробітна плата за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30.06.2020 року за наявності таких умов - відповідного волевиявлення особи, якщо заробітна плата підтверджена первинними документами, або якщо страховий стаж, починаючи з 01.07.2000 року становить менше 60 календарних місяців. При цьому, як свідчать матеріали справи та було обґрунтовано підкреслено ГУ ПФ у Київській області у відзиві на позов та відзиві на апеляційну скаргу, заробітна плата за період з 01.09.1978 року по 31.08.1983 року зарахована до страхового стажу ОСОБА_1 у зв`язку з волевиявленням останнього, яке знайшло своє відображення у заяві від 16.09.2019 року. 
Відтак, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що перерахунок пенсії Позивача з урахуванням додатково доданих ним документів проведений Відповідачем із дотриманням норм Закону, положеннями якого і передбачено необхідність використання для обчислення пенсії як відомостей за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року, так, і за бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами - за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Крім іншого, судова колегія звертає увагу, що згадані вище приписи ст. 40 Закону передбачають можливість виключення за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, періодів до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі.
Проте, жодних належних і допустимих доказів вчинення Позивачем дій, спрямованих на виключення певних періодів за правилами абз. 3 ч. 1 ст. 40 Закону з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, матеріали справи не містять. Самостійне ж виключення ОСОБА_1 періоду з жовтня 2003 року по червень 2006 року з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, що наведене у наявній у матеріалах справи таблиці розрахунку коефіцієнту заробітної плати (а.с. 13-16), без відповідного звернення до ГУ ПФ у Київській області для розгляду і вирішення цього спору правового значення не має.
Крім того, судовою колегією враховується, що ща правилами ч. 2 ст. 42 Закону для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.
Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абзацом другим цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100 відсотків показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.
Розмір, дата та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.
Пунктом 2 Постанови №251 установлено, що у 2020 році перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 «Питання проведення індексації пенсій у 2019 році» (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,11; у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в цьому пункті, не досягає 100 гривень, встановлюється доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; перерахунок пенсій, передбачений цим пунктом, проводиться з 1 травня 2020 року.
Згідно п. 3 указаної Постанови з 1 травня 2020 р. в разі, коли щомісячний розмір пенсійних виплат з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації, щомісячної компенсації у разі втрати годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших доплат до пенсій, встановлених законодавством (крім пенсій за особливі заслуги перед Україною), в осіб, які отримують пенсію, призначену відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням страхового стажу, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 зазначеного Закону, не досягає 2100 гривень, таким особам надається доплата до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на виконання положень Постанови №251 Відповідачем проведено з 01.05.2020 року перерахунок пенсії Позивача.
Так, з 01.05.2020 року розмір пенсії Позивача склав 8  345,71 грн.. де 8  116,03 грн - основний розмір пенсії за віком (4,25671 х 4  888,83 (3  304,35 грн. х 1,11 (коефіцієнт збільшення середньої заробітної плати в Україні з 01.05.2020 року ); 229, 32 грн. - доплата за понаднормативний стаж.
Викладене, з урахуванням встановлених вище обставин, свідчить про правильність висновків суду першої інстанції про те, що перерахунок пенсії Позивача на підставі його заяви від 16.09.2019 року та з 01.05.2020 року проведений Відповідачем правомірно та з урахуванням положень чинних на час його здійснення нормативних актів, у той час як належних і допустимих доказів невірного обчислення ГУ ПФ у Київській області коефіцієнту заробітної плати ОСОБА_1 останнім надано не було.
При цьому, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -  
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 01 березня 2021 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

          Суддя-доповідач                                                                      А.Г. Степанюк 
Судді                                                                                            М.І. Кобаль
                                                                                                    І.О. Лічевецький

Повний текст постанови складено та підписано «09» червня 2021 року.