ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 1607/691/2012  Номер провадження 22-ц/814/483/21	Головуючий у 1-й інстанції Должко  С.Р.  Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2021 року 	м. Полтава  	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючого судді: Бондаревської С.М.
       суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.
секретар: Зеленська О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Авілової Олени Михайлівни
на ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року про виправлення описки,
у справі за заявою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Відділ державної виконавчої служби Зіньківського районного управління юстиції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню
по справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про залучення до участі у справі правонаступника, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, –

В С Т А Н О В И В :
У вересні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.
В обґрунтування заяви зазначали, що між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено кредитні договори.
Рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 травня 2012 року по справі №1607/691/2012 стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором.
ТОВ ФК «Поліс» є новим кредитором на підставі договору про відступлення права вимоги, укладеного зі стягувачем за виконавчим провадженням АТ «ВТБ БАНК» №21МБ від 18 листопада 2015 року.
Посилаючись на те, що ТОВ ФК «Поліс» в позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нежитлові приміщення та отримало задоволення за рахунок нерухомого майна, –просили визнати виконавчий лист, виданий 10 червня 2020 року Зіньківським районним судом Полтавської області по справі №1607/691/2012 на виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 травня 2012 року, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором, – таким, що не підлягає виконанню.
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року про виправлення описки, у задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – відмовлено.
Не погодившись з даною ухвалою суду першої інстанції, представник відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвокат Авілова О.М. оскаржила її в апеляційному порядку.
В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, – просила ухвалу суду першої інстанції – скасувати та прийняти по справі нову ухвалу, якою визнати виконавчий лист, виданий 10 червня 2020 року Зіньківським районним судом Полтавської області по справі №1607/691/2012 на виконання рішення Зіньківського районного суду Полтавської області від 16 травня 2012 року, яким стягнуто з солідарно ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ БАНК» заборгованість за кредитним договором, – таким, що не підлягає виконанню.
Вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги вимоги ст. 82 ЦПК України, частиною 4 якої визначено підстави звільнення від доказування. При цьому вказувала, що підставами звернення до суду із заявою про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню було завідомо неправильне зазначення суми боргу; зловживання своїми правами кредитором ТОВ «ФК Поліс», що вже встановлено рішенням суду, яке набуло чинності.

На апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 – адвоката Авілової О.М. свій відзив подало ТОВ «ФК «Поліс», у якому, спростовуючи доводи апеляційної скарги, просило відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 листопада 2020 року залишити без змін.
Зазначало, що суд першої інстанції вірно послався на відсутність доказів, котрі б встановлювали визначені ст. 432 ЦПК України підстави для визнання виконавчого листа у справі №1607/691/2012 таким, що не підлягає виконанню, заявник не навів, а тому відсутні підстави для задоволення відповідної заяви. 
Також вказувало, що рішення Східного апеляційного господарського суду від 02вере-сня 2020 року у справі №922/46/20, на яке посилається апелянт, – не містить жодних висновків про те, що обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, і це вбачається з матеріалів справи, що рішенням Зіньківського районного суду Полтавської області від 06 травня 2012 року №1607/691/2012 позовну заяву ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №04.05-00/08-СК від 23 червня 2008 року в сумі 2 352 956 грн. 09 коп. – задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість по кредитному договору №04.05-00/08-СК від 23 червня 2008 року в сумі 2352 956 грн. 09 коп., судові витрати, а саме: сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 3 219 грн. та сплачений судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 107 грн. 30 коп.
Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» про залучення до участі у справі правонаступника, поновлено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа. 
Залучено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», як правонаступника позивача (стягувача) ПАТ «ВТБ БАНК» у справі №1607/691/2012 за позовом ПАТ «ВТБ БАНК» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в сумі 2 352 956 грн. 09 коп. за кредитним договором №04.05-00/08-СК від 23 червня 2008 року. 
Поновлено ТОВ «ФК «Поліс» строк пред`явлення до виконання виконавчих листів Зіньківського районного суду Полтавської області у справі №1607/691/2012 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №04.05-00/08-СК від 23 червня 2008 року.
Внесено зміни до виконавчих листів, а саме: замінено позивача (стягувача) з ПАТ «ВТБ БАНК» на ТОВ «Фінансова компанія» «Поліс».
Видано ТОВ «ФК «Поліс» дублікати виконавчих листів Зіньківського районного суду Полтавської області.
Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 березня 2019 року ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2018 року – залишено без змін.
Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що заявниками на надано доказів, щодо виконання рішення суду від 16 травня 2012 року, та не встановлено будь-яких порушень прав та інтересів боржника.
Апеляційний суд погоджується таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст. ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За нормами ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Підставою для виконання судових рішень є виконавчі листи.
Відповідно до ст. 432 ЦПК України виконавчий лист має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України «Про виконавче провадження». Суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.
Згідно інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25 вересня 2015 року, процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.
Апогеєм судового захисту є фактичне виконання рішення суду, тому наведеними положеннями Основного Закону України встановлено обов`язковість до виконання судових рішень.
Виняток з цього правила становлять перелічені в статті 432 ЦПК України причини, якими може бути обумовлено невиконання рішення суду.
Таким чином, до підстав для невиконання рішення суду (визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), відносяться випадки, коли немає матеріальної передумови для виконання рішення, тобто об`єктивно відсутній обов`язок боржника; або ж випадки видачі виконавчого документа, коли його не треба було видавати, тобто випадки помилкової видачі виконавчого листа; або випадки, коли після видачі виконавчого документа був змінений зміст рішення.
Згідно матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що виконавчий лист у даній справі виданий на підставі судового рішення, яке набрало законної сили. Відтак будь-якої помилки при видачі виконавчого листа не встановлено та на помилковість видачі виконавчого листа заявник також не посилався.
Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржникавидачею виконавчого листа чи його виконанням. У даній справі встановлено, що будь-яких порушень прав та інтересів боржника не відбулося.
Виконавчий документ видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо здійснення стягнення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.
При зверненні до суду заявники, як на підставу для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, посилалися на те, що ТОВ «ФК «Поліс» в позасудовому порядку звернуло стягнення на предмет іпотеки шляхом набуття права власності на нежитлові приміщення.
Однак, з матеріалів справи слідує, що боргові зобов`язання в повному обсязі заявниками не виконані, отже судове рішення про стягнення на користь стягувача кредитної заборгованості належним чином не виконане.
Посилання заявників та їх представника на постанову Східного апеляційного господарського суду від 02 вересня 2020 року у справі №922/46/20також не дає правових підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки матеріали справи не містять інформації щодо повного виконання судового рішення. 

За наведених обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність. 

Ухвалу судом першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому підстав для її скасування, з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, – не вбачається.        

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - адвоката Авілової Олени Михайлівни – залишити без задоволення.

Ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 21 грудня 2020 року, з урахуванням ухвали Зіньківського районного суду Полтавської області від 02 березня 2021 року про виправлення описки, – залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий:          Бондаревська С.М.

Судді:                  Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.