УХВАЛА

15 червня 2021 року 
м. Київ
справа № 380/10377/20
адміністративне провадження № К/9901/19422/21
Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
розглянувши касаційну скаргу  ОСОБА_1 
на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року
та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року
у справі № 380/10377/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,- 
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якій останній просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ від 16.03.2020 року №73о/с в частині звільнення старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби з органів Національної поліції;
- поновити ОСОБА_1 з 16.03.2020 року на роботі на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції  Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області;
- стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 17.03.2020 року по день ухвалення рішення судом.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишено без розгляду. 
Не погодившись із такою ухвалою суду першої інстанції, позивач оскаржив її в апеляційному порядку.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 380/10377/20  - без змін.
Не погоджуючись з рішеннями судів попередніх інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду.
Перевіряючи доводи касаційної скарги, необхідно зазначити таке. 
Відповідно до частини другої статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть    бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміну заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені у  пунктах 3,  4,  12 (залишення позову (заяви) без розгляду),  13,  17,  20  частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.
За правилами абзацу другого частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині другій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав). 
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, прийнятих у справах, є вичерпним. Тому касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими підставами, викладеними у формі, визначеній пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України. 
Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга містить виклад фактичних обставин справи, указівку скаржника на те, що оскаржувані рішення є незаконними та такими, що постановлені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають скасуванню.
Однак, проаналізувавши зміст касаційної скарги, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, у ній не зазначено у чому саме полягає неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Заявник касаційної скарги зазначає, що судом застосовано правову норму пункту 5 статті 122 КАС України формально, однак не зазначає в чому ж полягає порушення судами норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення.
Так, скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як, на думку скаржника, відповідна норма повинна застосовуватися, а також зазначити, в чому полягає порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень). 
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити відповідні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
Зміст касаційної скарги зводиться до викладення обставин справи, незгоди позивача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку. 
За таких обставин, касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року.
Ураховуючи викладене та керуючись статтею 328, 330, 332 КАС України, -
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 квітня 2021 року у справі № 380/10377/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - повернути особі, яка її подала.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач                                                                                  В. Е. Мацедонська