Постанова                                                              
Іменем України
 
09 червня 2021 року
м. Київ
 
справа № 504/3314/15-ц

провадження № 61-19553св19
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Червинської М. Є.,
суддів: Бурлакова С. Ю., Жданової В. С., Зайцева А. Ю., Коротуна В. М. (суддя-доповідач),
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , правонаступниками якої є: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 рокуу складі колегії суддів: Гірняк Л. А., Сегеди С. М., Цюри Т. В.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
ІСТОРІЯ СПРАВИ
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У березні 2015 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні майном та земельною ділянкою та стягнення матеріальної шкоди.
 
Позов, з урахуванням уточнень, мотивовано тим, що сторони є суміжними власниками земельних ділянок в АДРЕСА_1 та НОМЕР_1 .
 
У 2012 році відповідачі почали реконструкцію належного їм житлового будинку 
НОМЕР_1 , демонтували огорожу на межі суміжної земельної ділянки НОМЕР_2 та здійснили самочинну прибудову, частково побудувавши будівлі (будинок та гараж) на земельній ділянці НОМЕР_2 , добудували (прибудовою) будинок НОМЕР_1 до літньої кухні літ. «В» по АДРЕСА_1 , без її згоди.
 
Будинок та гараж збудовані без передбаченого ДБН 360-92** відступу від будинку НОМЕР_2 позивачки, що позбавляє її можливості обслуговувати свій будинок. 
 
Покрівлю будинку НОМЕР_1 не обладнали водостічною системою, в результаті чого стоки атмосферних опадів з даху будинку НОМЕР_1 негативно впливають на технічний стан конструкцій та елементів її літньої кухні літ. «В» по АДРЕСА_1 та потребують ремонту.
 
У 2015 році відповідачі демонтували частину огорожі позивачки з торця літньої кухні літ. «В», що завдало додаткову шкоду та необхідність ремонту (відновлення) огорожі.
 
У травні 2015 року ОСОБА_3 пошкодила фасадні стіни житлового будинку 
літ. «А», ролети воріт гаражу літ. «Д» та огорожі будинку НОМЕР_2 шляхом вчинення на них нецензурних написів фарбою, чим позивачці завдано додаткову шкоду, пов`язану з ремонтом фасадних стін будинку літ «А», гаражу літ. «Д» та огорожі, заміною двох ролетів на воротах гаражів у сумі 52 328,00 грн.
 
Станом на жовтень 2016 року вартість ремонтно-відновлювальних робіт, які необхідно виконати для усунення пошкоджень житлового будинку НОМЕР_2 та надвірних будівель, споруд, розташованих за цією адресою, складає 
72 372,00 грн.
 
ОСОБА_1 , з урахуванням уточнень, просила усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме:
 
- зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 знести (демонтувати) прибудови, які здійснені ними на земельній ділянці АДРЕСА_2 , та прибудовані до стін приміщення її літньої кухні 
літ. «В» та гаражу літ. «Д», які розташовані на земельній ділянці та входять до складу господарчих будівель та споруд до житлового будинку, розташованого в 
АДРЕСА_1 , та належать ОСОБА_1 ; 
 
- зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відновити огорожу на межі, що розділяє земельні ділянки НОМЕР_2 та АДРЕСА_2 згідно даних, зазначених у Технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 , виконаному ТОВ «Діва Інвест» та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 від 
12 червня 2012 року; 
 
- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду 20 044,00 грн; 
 
- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду за пошкоджені фарбою фасадних стін житлового будинку літ. «А», гаражу літ. «Д» та огорожі у вигляді нецензурних надписів 52 328,00 грн;
 
- стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати у розмірі 
4 500,00 грн та судовий збір.
 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 31 травня 2019 року в якості процесуальних правонаступників після смерті ОСОБА_3 , яка померла 
ІНФОРМАЦІЯ_1 залучено: ОСОБА_2 , та їх дітей: ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 червня 
2017 року позовні вимоги задоволено частково.
 
Усунуто ОСОБА_1 перешкоди у користуванні земельною ділянкою та житловим будинком з господарчими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: 
 
- зобов`язано ОСОБА_3 знести (демонтувати) прибудови, які здійснені на земельній ділянці 
АДРЕСА_2 , та прибудовані до стін приміщення літньої кухні літ. «В» та гаражу літ. «Д», які розташовані на земельній ділянці та входять до складу господарчих будівель та споруд до житлового будинку, розташованого в АДРЕСА_1 , та належать 
ОСОБА_1 ;
 
- зобов`язано ОСОБА_3 відновити межу, що розділяє земельні ділянки НОМЕР_2 та 
АДРЕСА_2 згідно даних, зазначених у Технічному звіті з кадастрової зйомки земельної ділянки АДРЕСА_1 , виконаному ТОВ «Діва Інвест» та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 від 12 червня 2012 року.
 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у вигляді вартості ремонтно-відновлювальних робіт (з врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень житлового будинку НОМЕР_2 та надвірних будівель, споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , у сумі 72 372,00 грн.
 
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 
4 500,00 грн та судовий збір у сумі 1 284,40 грн.
 
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 відмовлено.
 
Задовольняючи позовні вимоги та зобов`язуючи ОСОБА_3 знести (демонтувати) прибудови до стін літної кухні літ. «В» та гаражу літ. « Д», які розташовані на земельній ділянці та входять до складу господарчих будівель та споруд до житлового будинку АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 районний суд виходив з того, що фактичне розміщення будівель та споруд відповідача не співпадає з даними технічної інвентаризації будинку НОМЕР_1 , проведеної 2006 року.
 
Стягуючи з ОСОБА_3 матеріальну шкоду в розмірі 72 372,00 грн, районний суд виходив з того, що її вина в пошкоджені фасадних стін житлового будинку, під 
літ. «А», гаражу літ. «Д», ролетів та огорожі доведена у вигляді написів підтверджена відеозаписами з камер спостережень від 01 вересня 2016 року. З вини ОСОБА_3 пошкоджені і приміщення літньої кухні під літ. «В» та літ. «Д» - гаражу.
 
Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 , правонаступники - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , 
ОСОБА_6 , ОСОБА_2 задоволено.
 
Рішення Комінтернівського районного суду від 20 червня 2017 року скасовано та прийнято у справі нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
 
Постанова апеляційного суду мотивовано тим, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів і не доведено, що відповідач самочинно зайняла частину його земельної ділянки в зв`язку з її збільшенням в розмірах та чинить йому перешкоди у користуванні нею, а також того, що указані позивачем дії/бездіяльність відповідача порушують його права, врахувавши невідповідність розміру земельної ділянки позивачки відповідно до державного акту. 
 
Короткий зміст вимог та доводів касаційної скарги
 
29 жовтня 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв?язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року та залишити в силі рішення Комінтернівського районного суду Одеської області від 20 червня 
2017 року.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційним судом надано неналежну оцінку доказам наявних в матеріалах справи та неправильно застосовано норми матеріального права.
 
Доводи інших учасників справи
 
23 січня 2020 року ОСОБА_2 через засоби поштового зв?язку подав до Верховного Суду відзив, у якому просить касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду 
від 12 вересня 2019 року залишити без змін.
 
Рух касаційної скарги та матеріалів справи
 
Ухвалою Верховного Суду від 07 листопада 2019 року поновлено ОСОБА_1  строк на касаційне оскарження постанови Одеського апеляційного суду 
від 12 вересня 2019 року. Відкрито касаційне провадження у даній справі та витребувано матеріали цивільної справи з Камінтернівського районного суду Одеської області.
 
10 грудня 2019 року матеріали цивільної справи надійшли до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду від 31 березня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
 
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ У СКЛАДІ КОЛЕГІЇ СУДДІВ ДРУГОЇ СУДОВОЇ ПАЛАТИ КАСАЦІЙНОГО ЦИВІЛЬНОГО СУДУ 
 
08 лютого 2020 року набрав чинності Закону України від 15 січня 2020 року 
№ 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».
 
Частиною другою розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
За таких обставин розгляд касаційної скарги  ОСОБА_1 на постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року здійснюється Верховним Судом в порядку та за правилами ЦПК України в редакції Закону від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII, що діяла до 08 лютого 2020 року.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Частиною першою статті 400 ЦПК України встановлено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Перевіривши доводи касаційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
 
Фактичні обставини справи 
 
На підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04 грудня 
2003 року, виданого виконавчим комітетом Новодофінівської сільської ради Комінтернівського району Одеської області 27 листопада 2003 року, 
ОСОБА_1 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 .
 
Будинок складається з: житловий будинок «А», сауна «Б», веранда - «б», літня кухня «В», веранда - «в», вхід підвал вх.пд., підвал пд.(В), навіс «Г», гараж «Д», огорожа № 1, 2, брукування І. Право власності зареєстровано Комінтернівським РБТІ 12 грудня 2003 року.
 
Згідно з Державним актом на право власності на земельну ділянку серія 
ЯМ № 094097, виданим Управлінням Держземагентства у Комінтернівському районі Одеської області 31 січня 2013 року, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,0475 га за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 5122783900:03:001:0625. 
 
Земельна ділянка зі сторони Г до А межує із землею ОСОБА_3 .
 
Акт прийому-передачі межових знаків на зберігання ОСОБА_1 від 12 червня 2012 року підписаний суміжним землевласником ОСОБА_3 .
 
Згідно технічного паспорту від 22 квітня 2003 року та висновку будівельної експертизи № 089/2015 від 26 травня 2015 року приміщення гаражу під літ. «Д» розташовано на межі суміжної ділянки відповідачів, котра межує з літньою кухнею під літ. «В» на відстані 0.64 кв.м. до межі сусіда.
 
При цьому літня кухня під літ «В» не межує з будь-якими будівлями відповідачів.
 
Відповідно до зазначеної експертизи при обстеженні приміщення другого поверху літньої кухні встановлено наявність пошкоджень шпалер у вигляді отвору від металевого штиря зі сторони будівель земельної ділянки 
АДРЕСА_2 .
 
З технічного паспорту позивачки вбачається, що приміщення літньої кухні під літ. «В» становить площу 46,8 кв.м. Наявність другого поверху не зазначено.
 
Пошкодження в гаражі літ. «Б» та літ. «В» зосереджені на стінах та стелях зі сторони будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці 
АДРЕСА_2 .
 
Експерт зазначає, що покрівля будинку НОМЕР_1 не обладнана водостічною системою, що не перешкоджає стоку атмосферних опадів з даху будівлі позивача.
 
Між тим з висновку експертизи вбачається, що гараж під літ « Д» по 
АДРЕСА_1 побудований значно вище гаража сусіда.
 
Гараж позивачки не обладнаний водостічною системою.
 
Відповідно до Акту від 15 травня 2015 року комісією рекомендовано встановити відливи для відводу дощової води з обох житлових будинків гр. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
 
Крім того, як вбачається з державного акту на право земельної ділянки 
ОСОБА_1 їй на праві власності належить земельна ділянка площею 
0,0475 га.
 
З наданого висновку зазначеного експерта вбачається, що будинок позивача розташований на земельній ділянці 593,3 кв.м, а відповідно технічного звіту з кадастрової зйомки загальна площа ОСОБА_1 становить 0,0610 кв.м.
 
Крім того, договором купівлі-продажу від 15 вересня 2006 року вбачається, що ОСОБА_3 стала власником житлового будинку в АДРЕСА_2 , що складається з літ «А», прибудови - літ «а», мансарди - літ. «мнс», а також надвірних господарчих будівель і споруд:  літ. «Б» - гаражу, «В» - сараю, 1-2 огорожі та 1- брукування. Вказаний будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0615 га що належить їй на праві власності.
 
Згідно технічного паспорту від 29 вересня 2006 року гараж під літ «Б» та «В» побудовані на межі з земельною ділянкою позивачки.
 
Згідно висновку ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С. С.» № 170/2016 від 17 жовтня 2016 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, у результаті виконаного візуально-інструментального обстеження будівель та споруд, розташованих за адресою: 
АДРЕСА_1 , експертом було виявлено наявність пошкоджень в приміщеннях літньої кухні літ «В», гаражу літ «Б», пошкодження фасадних стін та огорожі. Ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень житлового будинку 
НОМЕР_2 та надвірних будівель, споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , визначена відповідно до вимог ДСТУ, складає (з врахуванням ПДВ) 72 372,00 грн.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд та застосовані норми права
 
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає.
 
Надаючи оцінку аргументам, наведеним у касаційних скаргах, Верховний Суд виходить із такого.
 
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 
Згідно з статтею 41 Конституції Українивикористання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.
 
Відповідно до статті 391 ЦК Українивласник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
 
Статтею 15 ЦК Українивизначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
 
За правилами  статті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним.
 
Статтею 91 ЗК Українивстановлено, що власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, а також дотримуватися правил добросусідства.
 
Частиною другою статті 103 ЗК Українивизначено, що власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).
 
Відповідно до статті 106 ЗК Українивласник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.
 
Статтею 107 ЗК Українипередбачено, що основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.
 
Згідно з частинами першою, другою та пунктом «б» частини третьої статті  152  ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 
 
Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і  відшкодування завданих збитків.
 
Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.
 
Частинами другою та третьою статті 158 ЗК Українивстановлено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у  власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей.
 
Згідно висновку ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С. С.» № 089/2015 від 26 червня 2015 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, експертом було виявлено наявність пошкоджень в приміщеннях літньої кухні літ. «В» та гаражу літ. «Б» за адресою: АДРЕСА_1 . Пошкодження у приміщеннях вказаних будівель зосереджені на стінах та стелях зі сторони будівель та споруд, розташованих на земельній ділянці АДРЕСА_2 . У результаті виконаного обстеження та відповідно до наданої документації, експерт встановив, що причинами виникнення пошкоджень в приміщеннях літньої кухні літ «В» та гаражу літ «Д» є будівництво будівель на земельній ділянці АДРЕСА_2 з порушенням вимог будівельних норм (ДБН). Вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень у приміщеннях літньої кухні літ «В» та гаражу літ «Д», розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , визначена відповідно до вимог ДСТУ, складає (з врахуванням ПДВ): 12 635,80 грн.
 
Згідно висновку ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім.Скибінського С.С.» № 170/2016 від 17 жовтня 2016 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження, у результаті виконаного візуально-інструментального обстеження будівель та споруд, розташованих за адресою: 
АДРЕСА_1 , експертом було виявлено наявність пошкоджень в приміщеннях літньої кухні літ «В», гаражу літ «Б», пошкодження фасадних стін та огорожі. Ринкова вартість ремонтно-відновлювальних робіт (з врахуванням ринкової вартості будівельних матеріалів), які необхідно виконати для усунення пошкоджень житлового будинку 
НОМЕР_2 та надвірних будівель, споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , визначена відповідно до вимог ДСТУ, складає (з врахуванням ПДВ) 72 372,00 грн. У результаті проведеного обстеження експертом було встановлено порушення меж земельної ділянки 
АДРЕСА_1 збоку землекористувачів земельної ділянки НОМЕР_1 . Відстань між житловим будинком НОМЕР_1 та стіною літньої кухні літ. «В» ОСОБА_1 складає 0,0 м - 1,20 м, що не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН «360-92**» «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Відстань між гаражем, розташованим по АДРЕСА_2 , та гаражем літ. «Д» по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 складає 0,0 м, що не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН «360-92**» «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень».
 
Апеляційний суд оцінюючи критично висновок ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С. С.» № 170/2016 від 17 жовтня 2016 року про проведення будівельно-технічного експертного дослідження з тих підстав, що експертом не встановлено фактичний розмір земельних ділянок сторін, що знаходиться в їх користуванні та їх конфігурація та не взяв до уваги, що господарчі будівлі відповідача ОСОБА_3 літ. «Б» - гаражу, літ. «В» - сараю не є самочинними, не звернуто уваги на те, що вказаним висновком встановлено порушення ДБН щодо відстані розташування будівель. При цьому, апеляційним судом не було роз`яснено сторонам про призначення по справі додаткової чи повторної будівельно-технічноїта земельно-технічної експертиз. 
 
А тому такі висновки апеляційного суду не можуть бути підставою для позбавлення позивача права на захист порушених прав, свобод та інтересів згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ураховуючи також вимоги статті 2 ЦПК України, згідно з якою завданнями цивільного судочинства є, зокрема, своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 
Переглядаючи справу в апеляційному порядку, суд апеляційної інстанції не звернув уваги на те, що урезультаті проведеного обстеження експертом було встановлено порушення меж земельної ділянки 
АДРЕСА_1 збоку землекористувачів земельної ділянки № НОМЕР_1 , оскільки відстань між житловим будинком НОМЕР_1 та стіною літньої кухні літ. «В» ОСОБА_1 складає 0,0 м - 
1,20 м, що не відповідає вимогам п. 3.25* ДБН «360-92**» «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», а відстань між гаражем, розташованим по АДРЕСА_2 , та гаражем літ. «Д» по 
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 складає 0,0 м, що не відповідає вимогам 
п. 3.25* ДБН «360-92**» «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень.
 
Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
 
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).
 
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України).
 
Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. Суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палата Верховного Суду від 
16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц, провадження № 14-446цс18).
 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
 
За таких обставин судове рішення апеляційного суду не може вважатись законним й обґрунтованим, тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 409 ЦПК України воно підлягає скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази.
 
Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
 
Постанову Одеського апеляційного суду від 12 вересня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Головуючий	М. Є. Червинська    	
Судді: 	С. Ю. Бурлаков    	
 	В. С. Жданова    	
 	А. Ю. Зайцев    	
 	В. М. Коротун