ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2021 р.	Справа № 520/7879/19	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання Щеглової Г.О.

          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Слобожанської митниці Держмитслужби на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 21.12.19 року по справі № 520/7879/19
          за позовом              Товариства з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче"  
          до              Харківської митниці ДФС                      
          про скасування рішення та картки відмови,
ВСТАНОВИВ:
До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, товариство з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче", з адміністративним позовом до Харківської митниці ДФС, в якому просить суд:
- скасувати рішення про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року;
- скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01929 від 01.08.2019 року.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при здійсненні митного оформлення товариством з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче" для підтвердження митної вартості конкретної поставки товару та її визначення за основним методом - ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) було надано усі документи, які передбачені чинним законодавством, зокрема, ч. 2 ст. 53 МК України. Однак, незважаючи на надані документи та пояснення, відповідачем було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови. Рішенням про коригування митної вартості товарів № UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року визначено митну вартість товару за 6 методом та скориговано до 4,06USD/кг. Позивач вважає що вказане рішення про коригування митної вартості товарів а також картка відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01929 від 01.08.2019 року є незаконними та підлягають скасуванню.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019р. адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче"  до Харківської митниці ДФС  про скасування рішення та картки відмови  задоволено. Скасовано рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року та картку відмови в прийняття митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Харківської митниці ДФС №UA807190/2019/01929.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Слобожанською митницею Держмитслужби подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що вважає рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 по справі №520/7879/19 незаконним та необґрунтованим у зв`язку з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує, що Харківським окружним адміністративним судом не надано належної правової оцінки аргументам Харківської митниці ДФС, викладеним у відзиві на адміністративний позов, та доказам відповідача, на якого покладений обов`язок доказування, як на суб`єкта владних повноважень. Зазначає, що суд першої інстанції скасувавши картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2019 №UA807190/2019/01929, здійснив захист прав позивача та відновив їх не у спосіб, передбачений КАС України. Посилається на те, що на час звернення позивача до суду та розгляду справи спірна картка відмови вичерпала свою дію і права та інтереси позивача жодним чином не порушувала, а отже підстави для їх скасування та дослідження правомірності цієї картки відмови по суті у суду першої інстанцій були відсутні. Посилається на  висновок Верховного Суду від 02.04.2019 по справі №826/14258/15, постанова від 02.04.2019 по справі №815/4150/14, постанова від 16.04.2019 по справі №804/1627/15. Вказує, що обставинами справи підтверджується, що за результатами проведеного посадовою особою митниці аналізу документів, наданих декларантом під час митного оформлення, було виявлено, що ці документи містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначає, що додаткові документи, надані декларантом до Харківської митниці ДФС не спростували обґрунтовані сумніви митниці в об`єктивності заявленої митної вартості товарів. Враховуючи вищевикладене, митницею було прийняте рішення про неможливість визначення митної вартості за першим методом (за ціною угоди). та керуючись частиною 6 статті 54, статтями 57-64 МК України Харківською митницею ДФС було прийняте рішення про коригування митної вартості оцінюваних товарів від 01.08.2019 №UA807000/2019/002717/2          за резервним методом. При прийнятті митницею рішення про коригування митної вартості товару за основу взято наявну в митниці ЦІНОВУ інформацію, що міститься ціновій базі ЄАІС про митне оформлення ідентичного товару - ВМД №UA805180/2019/11272 від 15.04.2019. Просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 та прийняти нову постанову, якою повністю відмовити в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Аппарель де ферніче».
Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи. 
Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення  суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче", зареєстрований в якості юридичної особи 26.03.2013 року. Основним видом економічної діяльності підприємства за 46.90 є неспеціалізована оптова торгівля (а.с. 45, 47 - 50).
Судом встановлено, що 03.06.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче" (Україна) (Покупець) та “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.” (Туреччина) (Продавець) укладено контракт №03-06-2019, за умовами якого Продавець виготовляє та продає, а Покупець придбає на умовах даного Контракту матеріали (Товар) в кількості, комплекті, асортименті та по ціні, вказаній в специфікаціях до даного Контракту (п.1.1 статті 1 Контракту) (а.с. 33 - 37).
Товариство з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче" на підставі  товарно - транспортної накладної СМR № 2271 від 26.07.2019 року, доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специфікації № 1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, сертифікату про походження товару форми А № 0445542 від 12.07.2019 року (Certificate of Origin), рахунку - фактури (інвойсу) TSD2019000000353 від 01.07.2019 року, пакувального листа б/н від 01.07.2019 року, коносаменту ARKGEM000000353, а також митної декларації країни відправлення - 19160400ЕХ068122 від 08.07.019 року, ввезло на територію України товар -  “фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів: TST 4014 - 4800 пар; ТS N4017 Long - 660 пар; TST 4018 - 540 пар; газ-ліфт (газові пружини), являє собою пневматичний циліндр лінейної дії з кріпленням, призначений для підйому меблів по висоті, за рахунок сили, що створюється стисненим повітрям, різних артикулів: 360* 145/250N D21d10 Hole 8mm - 300 шт; 360*145/350N D21d10 Hole 8mm - 10000 шт; 360*145/450N D21d10 Hole 8mm - 4000 шт; 360*145/650N D21d10 Hole 8mm - 700 шт; 360*145/750N D21d10 Hole 8mm -           5000 шт; 360* 145/1000N D21d10 Hole 8mm - 6000 шт; 360*145/1200N D21d10 Hole 8mm - 10000 шт; 360*145/1500N D21d10 Hole 8mm - 3000 шт; 385-1200N D22d10 Hole 8mm - 5000 шт; 385-1400N D22d10 Hole 8mm - 488 шт; 585*600N D22d10 Hole 10,1mm - 3017 шт; 585*1000N D22d10 Hole 10,1mm - 506 шт; торгівельна марка - TST. Виробник: “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.”, Туреччина. Країна виробництва - TR” (а.с. 31 - 32, 38 - 44).
Згідно п.1.2 статті 1 Контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, торговельна марка Товару, який поставляється по даному Контракту "TST".
Поставка Товару здійснюється на умовах вказаних в Специфікаціях та додаткових згодах до Контракту. Сторони при визначенні умов поставки використовують прийняті умови Інкотермс 2000 (стаття 4 Контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року) (а.с. 34).
Товар постачався Постачальником Покупцю на умовах FOB GERMLIK / FOB Гемлик автомобільним транспортом, що підтверджується Специфікацією № 1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року (а.с. 32). 
За Специфікацією № 1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, загальна сума товару (меблева фурнітура) 54 967,65 дол. США. Умови оплати: оплата товару здійснюється протягом 30 днів після митного очищення (а.с. 32).
Перевізником складено та передано Замовнику товарно - транспортну накладну міжнародного типу (CMR) № 2271 від 26.07.2019 року та коносамент ARKGEM000000353 (а.с. 31, 43).
Витрати на транспортування склали 744 дол. США (18 927,36 грн. за курсом 25,44 грн. на момент митного оформлення). 
Перевізником виставлено позивачу рахунки на оплату перевезення товару (автоперевезення вантажу за маршрутом м. Одеса, ОФ ДП (АМПУ) – м. Харків – м. Дніпро) №777, № 777А, №777С, № 777Ф від 31.07.2019 року (а.с. 21 - 24).
Для митного оформлення товару уповноваженою особою на декларування ТОВ «Гелаксі Плюс» 29.07.2019 року до митного поста «Харків – автомобільний» Харківської митниці ДФС подав митну декларацію ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року за кодом товару 84123100 (газ - ліфт (газові пружини) на суму 38 977,65 дол. США (1 000 370,08 грн. за курсом 25,44 грн.), вага брутто 11 340,00 кг., за кодом товару 83024200 (фурнітура меблева з недорогоцінних металів) на суму 15 990,00 дол. США (416 919,14 грн. за курсом 25,44 грн.), вага брутто 12 880,00 кг. (а.с. 93 - 96).
На підтвердження митної вартості товару, визначеного в митній декларації ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року, позивач відповідно до ч.2 ст. 53 МК України разом з ЕМД надав до Харківської митниці ДФС необхідні документи, зазначені в графі 44 ЕМД, а саме: 
- 0271 - пакувальний лист - б/н від 01.07.2019 року;
- 0380 - рахунок - фактури (інвойсу) TSD2019000000353 від 01.07.2019 року;
- 0705 - коносамент - ARKGEM000000353;
- 0730 - автотранспортна накладна № 2271;
- 0865 - сертифікат про походження товару форми А № 0445542 від 12.07.2019 року (Certificate of Origin);
- 3006 - калькуляція транспортних витрат - довідка про транспортно - експедиційні витрати від 25.07.2019 року № 1800;
- 4103 - доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специфікація № 1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року;
- 4104 - зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу - контракт №03-06-2019 від 03.06.2019 року;
-  m4207 - договір про надання послуг митного брокера від 12.02.2018 року № ДГ-0000222/1;
- 4301- договір (контракт) про перевезення, договір на транспортно - експедиційне обслуговування № 04-04 від 20.04.2017 року;
- d9610 - митної декларації країни відправлення - 19160400ЕХ068122 від 08.07.019 року (а.с. 31 - 32, 38 - 44).
Під час здійснення перевірки митної вартості товару за митною декларацією ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року посадовими особами митного поста "Харків - Центральний" за допомогою автоматизованої системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) виявлено ризики, згенеровані АСАУР, зокрема, за кодами “ 105-2 “Контроль правильності визначення митної вартості товарів”, “ 106-2 “Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів” та “ 117-2 “Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості”.
У зв`язку із спрацюванням системи аналізу та управління ризиками (АСАУР) та з метою проведення консультацій між митним органом та декларантом і обміном наявної в кожного з них інформацією та обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості, 29.07.2019 року посадовою особою митного поста "Харків - Центральний" було направлено запит № 2738 щодо вирішення складного випадку визначення митної вартості товарів до відділу контролю митної вартості (ВДМВ) управління адміністрування митних платежів (УАМП) Харківської митниці ДФС (а.с. 98).
Співробітником ВКМВ по результатам вивчення запиту, у відповідності до пп. 111, 2.12 п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій було здійснено перевірку наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість, та наявності розбіжностей у документах, наданих декларантом, за результатами чого було встановлено:
- задекларований рівень митної вартості товару нижче, ніж рівень митної вартості на подібні товари, оформлені в митному відношенні іншими митницями ДФС раніше;
- подані до митного оформлення документи (зовнішньоекономічна угода, інвойс, специфікація та довідка про транспортні витрати) не підтверджують в повній мірі задекларований найменший рівень митної вартості ().
Наявний в матеріалах скріншот АСМО Інспектор від 29.07.2019 року свідчить, що у зв`язку із надходженням до ВДМВ запиту щодо вирішення спірного питання правильності визначення митної вартості товару, на виконання ст. ст. 53, 54 МК України позивача було письмово повідомлено та запропоновано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) достовірні пояснення та додаткові документи для підтвердження митної вартості придбаного товару, крім наданих, а саме:
- договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний із договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
- рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
- рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- виписку з бухгалтерської документації (в разі здійснення оплати за товар, в тому числі, частково), платіжні документи;
- ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
- попередні оформлення (інвойси, МД), каталоги, прейскуранти (прайс - листи) виробника товару;
- рахунки про сплату транспортних витрат, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с. 101).
Позивач на запит від 29.07.2019 року № 2738 надав до митного органу копії рахунків на оплату № 777, № 777А, №777С, № 777Ф від 31.07.2019 року (а.с. 21 - 24).
Також, позивач у відповіді від 01.08.2019 року Вих. №20190801 на митні повідомлення №1, №2 від 29.07.2019 року та запит від 29.07.2019 року № 2738 повідомив та обґрунтував відсутність в нього витребуваних інших додаткових документів. Також зазначив, що на даний час більше документів не має можливості та просив здійснити розмитнення товару за ст. 55 МК України (а.с. 106 - 107).
Митним органом було прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року визначено митну вартість товару за другорядним (резервним) методом та скориговано вартість товару до 4,06 USD/кг., що в свою чергу призвело до збільшення митної вартості товару та збільшення розміру податків, які сплатив позивач (а.с. 13 - 14).
Також, у зв`язку із неможливістю здійснення митного оформлення товарів, невірним визначенням їх митної вартості, на підставі прийнятого рішення про визначення митної вартості товарів відповідачем видана картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01929 (а.с. 15).
В картці зазначено, що подання нової ЕМД забезпечить можливість митного оформлення товару.
З метою уникнення простою та виробничою необхідністю повивач оформив товар за ціною, визначеною митним органом у рішенні про визначення митної вартості товарів та 01.08.2019 року подав до Харківської митниці ДФС митну декларацію ІМ 40 № UA807190/2019/017395 (а.с. 110 - 111).
Вважаючи необґрунтованими прийняті Харківською митницею ДФС рішення про коригування митної вартості товарів та картку відмови, позивач звернувся з позовом до суду з даним позовом. 
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.
Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Щодо подання уповноваженою особою підприємства до Харківської митниці ДФС митної декларації ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року разом із документами, що підтверджують заявлену митну вартість придбаного товару (меблевої фурнітури) і обраний основний метод його визначення, суд зазначає наступне.
Згідно з ч.1 ст. 246 Митного кодексу України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.
У відповідності до ч.1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.
Частиною першою статті 257 МК України встановлено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.
Положеннями статті 49 МК України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Частинами першою та другою статті 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
У відповідності до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Згідно з частиною п`ятою статті 52 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
За змістом частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Стаття 53 МК України визначає перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.
Відповідно до частини першої статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
На підтвердження заявленої митної вартості товарів, що поставлялися позивачу відповідно до умов контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року уповноваженою особою декларанта разом із митною декларацією №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року подано до Харківської митниці ДФС пакувальний лист - б/н від 01.07.2019 року, рахунок - фактуру (інвойс) TSD від 01.07.2019 року, коносамент - ARKGEM000000353, автотранспортну накладну № 2271, сертифікат про походження товару форми А № 0445542 від 12.07.2019 року (Certificate of Origin), калькуляцію транспортних витрат - довідка про транспортно - експедиційні витрати від 25.07.2019 року № 1800, доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специфікація № 1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, зовнішньоекономічний контракт купівлі - продажу - контракт №03-06-2019 від 03.06.2019 року, договір про надання послуг митного брокера від 12.02.2018 року № ДГ-0000222/1, договір (контракт) про перевезення, договір на транспортно - експедиційне обслуговування № 04-04 від 20.04.2017 року, митну декларацію країни відправлення - 19160400ЕХ068122 від 08.07.019 року.
Таким чином, надані разом із митними деклараціями документи підтверджують заявлену позивачем митну вартість придбаного товару.
Крім того, позивачем також надано до митного органу, що підтверджено у відзиві на позов, копії рахунків на оплату транспортних витрат (м. Одеса – м. Дніпро) № 777, № 777А, №777С, № 777Ф від 31.07.2019 року.
Факт подачі уповноваженою особою декларанта до митного органу вказаних вище документів представником відповідача ні у відзиві на позов, ні в апеляційній скарзі не заперечувався.
Частиною першою статті 54 МК України встановлено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій  статті 58 цього Кодексу.
Згідно з частиною шостою статті 54 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій     статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз вищенаведених норм дає підстави вважати, що є обов`язковим наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості товару, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, тощо.
Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за основним методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Згідно положень частини 6 статті 54 Митного кодексу України, підставами для відмови у митному оформленні, серед іншого, є неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу.
Відповідно до частини одинадцятої статті 264 Митного кодексу України, орган доходів і зборів відмовляє у прийнятті митної декларації виключно з таких підстав: 1) митна декларація не містить усіх відомостей або подана без документів, передбачених статтею 335 цього Кодексу; 2) електронна митна декларація не містить встановлених законодавством обов`язкових реквізитів; 3) митну декларацію подано з порушенням інших вимог, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з оскаржуваного рішення Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 в обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість товару № 1 не може бути визнано на підставі вимог ст.ст. 54, 55, 58-63 Митного кодексу України: 1) невідповідність обраного декларантом методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 Митного кодексу України, в зв`язку з тим, надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також в зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів, передбачених пунктом 3 статті 53 Митного кодексу України; 2) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на ідентичні товари; 3) не надана декларантом (відсутня) інформація щодо угод на подібні товари; 4) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація:- щодо ідентичних чи подібних товарів, які продаються на митній території України у незмінному стані; - відсутні дані щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток та загальних витрат у зв`язку з продажем на митній території України; - відсутні дані щодо витрат понесених в Україні на навантаження, вивантаження, транспортування, страхування; 5) не надана декларантом (відсутня у розпорядженні митного органу) інформація та документи, які мали вплив на процес формування ціни товару: - на матеріал та витрат, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів; - витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; - прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну. 
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не вказано: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; обґрунтованого математичного розрахунку ціни товару за одиницю (із зазначенням конкретних складових цього розрахунку), визначеної митницею у спірному рішенні, а лише містяться посилання на те, що надані декларантом документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. 
Тобто, апелянтом не було зазначено, які саме документи для проведення митного оформлення не надано позивачем, чи конкретні недоліки наданих документів
Колегія суддів зазначає, що спрацювання системи управління ризиками (АСАУР) є лише рекомендацією посадовій особі органу доходів і зборів більш детально проаналізувати умови зовнішньоекономічної операції, та не може бути безумовною підставою для відмови в оформленні товару за самостійно заявленою декларантом митною вартістю товарів. 
Різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах також не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була висловлена в постанові від 19.02.2019 р. по справі №805/2713/16-а.
Доводи апелянта, що використання інформації, яка формується автоматизованою системою аналізу та управління ризиками можна вважати дійсною вартістю та як наслідок використання даної інформації органом доходів і зборів при визнання митної вартості за другорядним методом відповідає законодавству України, колегія суддів з урахування вказаного вище не вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.
Окремо колегія суддів зауважує позицію Верховного Суду, яка була викладена в постанові від 30.10.2018 р. по справі №826/25605/15, а саме те, що ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.
Відсутність в рішенні про коригування митної вартості товарів інформації з належним обґрунтуванням того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
З огляду на вищенаведене, загальні посилання на норми МК України, зроблені відповідачем без конкретизації підстав щодо причин незастосування того чи іншого методу визначення митної вартості, не можуть вважатися достатніми доводами обґрунтованості прийнятих суб`єктом владних повноважень рішень.
Крім того, вирішуючи спір по суті, колегія суддів зауважує, що в оскаржуваному рішенні відповідача (Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019) жодним чином не зазначено, яких саме документів недостатньо для визначення митної вартості товару - фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів; механізми підйому, різних артикулів: TST 4014 - 4800 пар; ТS N4017 Long - 660 пар; TST 4018 - 540 пар, яка заявлена декларантом позивача, а також не зазначено про наявність будь - яких розбіжностей в наданих декларантом позивача в обґрунтування митної вартості вказаного товару.
Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах від 23.07.2019 р. по справі №1140/3242/18 та від 24.07.2019 р. по справі №809/432/17.
У постанові від 05.02.2019 у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Зі змісту оскаржуваного у даній справі рішення вбачається, що останнє не містить жодних відомостей про будь-які характеристики ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, обсяги партій, умов поставки, комерційних умов тощо.
Суд встановив, що за основу для коригування митної вартості придбаного позивачем товару за резервним методом митним органом взято за основу МД №UA805180/2019/11272 від 15.04.2019р.
Однак, спірне рішення про коригування митної вартості товарів не містить порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, не зазначено маркування товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Вказана вантажно митна декларація МД №UA805180/2019/11272 від 15.04.2019р. не містять жодних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товари, що ввозились позивачем. Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. До суду документів, котрі б висвітлювали характеристики імпортованого позивачем товару та товару, митна вартість якого була взята митницею за зразок для обчислення, подано не було. А відтак, висновок митниці про можливість визначення митної вартості оцінюваних товарів на рівні митної вартості раніше імпортованого товару є недоведеним за правилами ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України через відсутність доказів відповідності оцінюваних товарів раніше імпортованим.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного товару, яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з товаром, ввезеним позивачем та не надано доказів, що ввезення вказаних товарів відбувалось на тих же умовах доставки та з тією ж самою відстанню.
Щодо ненадання позивачем даних щодо витрат на виплату комісійних винагород, звичайних надбавок на прибуток, інформації та документів, які мали вплив на процес формування ціни товару, на матеріали та витрати, понесених виробником в зв`язку з виробництвом товарів: витрат на завантаження, вивантаження, страхування, транспортування до місця перетинання митного кордону України; прибутку, що одержує експортер у результаті поставки в Україну, колегія суддів зазначає наступне.
Митним Кодексом України не передбачено обов`язок декларанта надавати для митного оформлення товару інформацію та документи, які мали вплив на процес формування ціни. Це є лише правом декларанта в разі, якщо він заявляє митну вартість товару за визначенням митної вартості товарів на основі додавання вартості. Водночас, формування ціни товару здійснюється продавцем такого товару.
Тобто, відповідачем не надано до суду належних та достатніх доказів правомірності винесеного рішення про      коригування митної вартості.
Проте колегія суддів також вважає за необхідне зазначити наступне.
Так, 03.06.2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче" (Україна) (Покупець) та “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.” (Туреччина) (Продавець) укладено контракт №03-06-2019, за умовами якого Продавець виготовляє та продає, а Покупець придбає на умовах даного Контракту матеріали (Товар) в кількості, комплекті, асортименті та по ціні, вказаній в специфікаціях до даного Контракту (п.1.1 статті 1 Контракту).
Згідно статті 3 контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, загальна вартість постачаємого Товару за даним Контрактом складає 500 000,00 дол. США. Ціна за одиницю постачаємого Товару визначається в Інвойсах до даного Контракту. 
Оплата за Товар за даним контрактом здійснюється Покупцем Продавцю шляхом банківського переводу. Умови оплати визначаються сторонами в специфікаціях до даного Контракту. 
Усі банківські витрати та комісії по платежам на території Туреччини оплачуються Продавцем, за межами Туреччини – Покупцем (а.с. 33).
Продавцем надано Покупцю рахунок - фактуру (інвойс) TSD2019000000353 від 01.07.2019 року, в якому визначено перелік придбаного товару, його ціну, за якою він поставляється, кількість товару, формальні особливості товару, умови поставки, країну відправника / одержувача, дані Покупця / Продавця. Загальна ціна товару складає 54     967,65 дол. США (а.с. 39 – 41).
Згідно доповнення до зовнішньоекономічного контракту - Специфікації № 1 від 03.06.2019 року до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, умови оплати: оплата товару здійснюється протягом 30 днів після митної очистки (а.с. 32).
Таким чином, на момент митного оформлення товару (меблевої фурнітури) та подання до митного органу ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року у підприємства позивача з об`єктивних причин були відсутні додатково витребувані митним органом банківські платіжні документи на підтвердження оплати товару.
Вказана інформація надавалася до митного органу у відповіді від 01.08.2019 року Вих. на митний запит від 29.07.2019 року № 2738. Проте, з яких причин не взята до уваги при митному оформленні товару, представник відповідача не змін пояснити.
Суд зауважує, що у процедурі контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 13.02.2018 року по справі №803/1112/17, з приводу посилання відповідача на ненадання декларантом банківських платіжних документів, судом зазначено, що запитувані митницею документи у позивача були відсутні та не могли бути надані з об`єктивних причин, так як товар оплачувався готівкою без банківських платежів. Ненадання позивачем банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.
Суд також зазначає, що згідно статті 53 Митного кодексу України, платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, подаються до митного органу на підтвердження митної вартості товарів лише в разі їх наявності, що свідчить про те, що такі документи не в обов`язковому порядку повинні подаватися декларантом до митного оформлення товару. 
Натомість, вартість придбаних позивачем ТМЦ підтверджена наданим разом з митною декларацією рахунком - фактурою (інвойсом) TSD2019000000353 від 01.07.2019 року, а також умовами контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року.
Щодо витребування у позивача договору (угоди, контракту) із третіми особами, пов`язаного з договором про поставку товарів, рахунків про здійснення платежів третім особам та про сплату комісійних, посередницьких послуг, позивач у відповіді від 01.08.2019 року Вих. на митний запит від 29.07.2019 року № 2738 зазначив, що витребувані документи відсутні, оскільки укладання будь – яких угод (контрактів, договорів) не передбачено умовами контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року про поставку товарів, не було необхідним і жодна третя сторона не приймала участь та не була пов`язана з процесом укладання вказаного контракту (а.с. 19 – 20).
З приводу витребування виписки з бухгалтерської документації на попередні поставки декларант зазначив, що раніше з постачальником товару за контрактом - “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.” (Туреччина), підприємство до укладення контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року не здійснювало будь – яких господарських відносин.
Позивач також надав пояснення щодо того, що специфікація на кожну поставку складається окремо. На здійснення поставки за контрактом №03-06-2019 від 03.06.2019 року у липні 2019 року складено доповнення до зовнішньоекономічного контракту – Специфікацію №1 до контракту №03-06-2019 від 03.06.2019 року, яку і було надано до митного оформлення.
Щодо вартості перевезення товару (меблевої фурнітури), колегія суддів зазначає наступне.
Судом встановлено, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Аппарель де ферніче" (Замовник) та приватним підприємством "Інтервід" (Експедитор) укладено договір на транспортно - експедиційне обслуговування №04-04 від 20.04.2017 року, за умовами якого Замовник доручає, а Експедитор за плату (винагороду) здійснює за рахунок Замовника та від свого імені послуги або комплекс послуг транспортно - експедиційного обслуговування вантажу (партії вантажів) Замовника (п.1.1 Контракту) (а.с. 25 - 27).
Згідно п.2.1 вказаного договору, Експедитор організовує та здійснює транспортно - експедиційне обслуговування імпортних / експортних вантажів в контейнерах або навалом в Одеському та / або Илічівському МТП у відповідності, згідно наданих Замовником документів, а також організовує перевезення контейнера / грузу різними видами транспорту, залізничним, автомобільним на території України.
Судом встановлено, що згідно товарно - транспортної накладної міжнародного типу (CMR) № 2271 від 26.07.2019 року, яка також надавалася до митного оформлення, Перевізником вказаного товару (меблевої фурнітури) був ПП "Інтервід" (договір на транспортно - експедиційне обслуговування №04-04 від 20.04.2017 року) (код ЄДРПОУ 38017293). Місце навантаження товару: м. Одеса, вул. Церковна / Кутузова. Місце відвантаження товару: Україні, м. Дніпро. Вага товару (брутто) - 24 420,00 кг. (а.с. 31).
Перевізником було видано Замовнику коносамент ARKGEM000000353.
Довідкою про транспортно – експедиційні витрати ПП "Інтервід" (код ЄДРПОУ 38017293) від 25.07.2019 року за Вих. №1800 підтверджено, що вартість перевезення для ТОВ "Аппарель де ферніче" згідно коносаменту ARKGEM000000353 по маршруту Гемлік – Одеса склала 744 дол. США (18 927,36 грн. за курсом 25,44 грн. на момент митного оформлення). 
Вказана сума транспортних витрат 18 927,36 грн. також підтверджена формою митної декларації (основний, додатковий аркуші), за якою по поставці товару за кодом 8412310098 витрати на транспортування до UA ВМО № 3 мп Одеса – центр. Пп Одеський морс. торг. порт. Складають 8 789,27 грн., по поставці товару за кодом 8302420090 складають 10 137,88 грн. (а.с. 95 – 96).
Таким чином, вартість поставки товару ПП "Інтервід" за договором на транспортно - експедиційне обслуговування №04-04 від 20.04.2017 року у загальному розмірі 18 927,36 грн. підтверджена належними доказами.
Представник митного органу не погодився із заявленою вартістю автоперевезення меблевої фурнітури, яка складає 18 927,36 грн., та зазначив, що у відповідності до інформації, яка містилась в додатково наданих документах, розмір витрат на транспортування відрізнявся від заявленого: за рахунком на оплату морського фрахту № 777Ф від 31.07.2019 – морський фрахт за маршрутом порт Ізміт, Туреччина - порт Одеса, України - 15221,25 грн. за рахунком на оплату портових та транспортних послуг № 777 від 31.07.2019 року - компенсація витрат комплексу послуг з організації використання інфраструктури порту - 694,17 грн., компенсація послуг з організації навантажувально - розвантажувальних робіт – 9 701,05 грн., компенсація послуг з організації зберігання вантажів» - 1 233,59 грн., компенсація послуг з організації зважування вантажів» - 869,19 грн., агентська винагорода – 11 729,19 грн. За рахунком на оплату страхування контейнерного обладнання № 777С від 31.07.2019 року, вартість витрат на страхування контейнерного обладнання – 600,00 грн. Загальна вартість вказаних послуг складає 40 048,44 грн.
Колегія суддів не погоджується з такими твердженнями  відповідача, з огляду на наступне.
Дані посилання митного органу не були підставою прийняття оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.  
При цьому, на виконання наданих послуг за договором на транспортно - експедиційне обслуговування №04-04 від 20.04.2017 року, ПП "Інтервід" (Перевізник) складено та виставлено позивачу (Замовник) рахунки на оплату № 777 від 31.07.2019 року на суму 69     775,63 грн., № 777А від 31.07.2019 року на суму 3     705,88 грн., №777С від 31.07.2019 року на суму 600,00 грн., № 777Ф від 31.07.2019 року на суму 15     221,25 грн. (а.с. 21 - 24).
Суд зауважує, що рахунок на оплату №777С від 31.07.2019 року виставлено на компенсацію витрат страхування контейнерного обладнання. Проте, довідка про транспортно – експедиційні витрати ПП "Інтервід" (код ЄДРПОУ 38017293) від 25.07.2019 року за Вих. №1800 свідчить про відсутність страхування перевезеного вантажу, який позивачем придбано за контрактом №03-06-2019 від 03.06.2019 року.
З яких підстав митний орган до вартості переведення задекларованих підприємством у ЕМД №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року товарів (меблевої фурнітури) включив вартість інших послуг, що призвело до її необґрунтованого збільшення з 18 927,36 грн. до 40 048,44 грн., представником відповідачем не зазначено.
Щодо відсутності банківських виписок на підтвердження факту оплати послуг автоперевізника суд зауважує, що згідно п.4.1 розділу 4 «Порядок розрахунку» вказаного договору, за згодою сторін, оплата робіт (послуг) Експедитора може здійснюватися на умовах часткової, повної передплати або по факту надання комплексу послуг (а.с. 26). Розрахунки шляхом банківського переказу коштів здійснюються протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунків Експедитором.
Враховуючи умови оплати автоперевезення, а також те, що рахунки на оплату виставлено 31.07.2019 року, на момент митного оформлення товару у позивача з об`єктивних причин були відсутні банківські виписки на підтвердження факту оплати послуг автоперевізника, про що зазначалося позивачем у відповіді від 01.08.2019 року Вих. №20190801 на запит митного органу від 29.07.2019 року № 2738.
Щодо обґрунтованості застосування митним органом другорядного методу (резервного методу) визначення митної вартості придбаного позивачем товару відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, суд зазначає наступне.
Згідно митній декларації ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року ТОВ "Аппарель де ферніче" заявив вартість товару за першим методом. 
Товар (“фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів: TST 4014 - 4800 пар; ТS N4017 Long - 660 пар; TST 4018 - 540 пар; газ-ліфт (газові пружини), являє собою пневматичний циліндр лінейної дії з кріпленням, призначений для підйому меблів по висоті, за рахунок сили, що створюється стисненим повітрям, різних артикулів: 360* 145/250N D21d10 Hole 8mm - 300 шт; 360*145/350N D21d10 Hole 8mm - 10000 шт; 360*145/450N D21d10 Hole 8mm - 4000 шт; 360*145/650N D21d10 Hole 8mm - 700 шт; 360*145/750N D21d10 Hole 8mm -           5000 шт; 360* 145/1000N D21d10 Hole 8mm - 6000 шт; 360*145/1200N D21d10 Hole 8mm - 10000 шт; 360*145/1500N D21d10 Hole 8mm - 3000 шт; 385-1200N D22d10 Hole 8mm - 5000 шт; 385-1400N D22d10 Hole 8mm - 488 шт; 585*600N D22d10 Hole 10,1mm - 3017 шт; 585*1000N D22d10 Hole 10,1mm - 506 шт; торгівельна марка - TST. Виробник: “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.”, Туреччина. Країна виробництва - TR”), в свою чергу, було розмитнено за митною декларацією ІМ 40 № UA807190/2019/017395 від 01.08.2019 року, в якій декларант заявив вартість товару, визначену митним органом за 6 резервним методом - за ціною, зазначеною в рішенні про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року.
Згідно положень частин 1 - 3 статті 57 Митного кодексу України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до ст. 64 Митного кодексу України, у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
Відповідно до п.2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598, в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування орган доходів і зборів поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.
У постанові від 05.02.2019 року у справі №816/1199/15-а Верховний Суд дійшов висновку, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених ч.2 ст.55 МК України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод. При здійсненні контролю за коригуванням митної вартості товару, проведеним органом доходів і зборів за другорядним методом (за ціною договору щодо ідентичних товарів; за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; за резервним методом), має бути доведено, що товар за певною митною вартістю дійсно був увезений до України, що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) було оскаржене до суду та скасоване судом.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів (в даному випадку, меблевої фурнітури), орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Натомість, Харківською митницею ДФС не доведено об`єктивної неможливості визначення митної вартості товару за ціною договору (метод 1) та застосувати жоден із другорядних (попередніх) методів визначення митної вартості ТЗ позивача окрім шостого (резервного) методу.
Таким чином, Харківська митниця ДФС України не навела жодного належного доводу з якого декларант не міг застосувати визначення митної вартості за ціною договору та безпідставно застосував резервний метод визначення митної вартості придбаного позивачем оминувши інші другорядні (попередні) методи, які один за одним повинні застосовуватися при визначенні ціни ввезеного товару на митну територію України, які передують резервному.
Належних доказів зворотного представником відповідача до суду не надано.
Судом встановлено, що Харківською митницею ДФС митна вартість задекларованого позивачем товару №4 згідно ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року (1.фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів; 2.газ-ліфт (газові пружини), являє собою пневматичний циліндр лінейної дії з кріпленням, призначений для підйому меблів по висоті, за рахунок сили, що створюється стисненим повітрям, різних артикулів. Торгівельна марка - TST. Виробник: “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.”, Туреччина. Країна виробництва - TR”) визначено на рівні 4,06 дол. США/кг. *12880,00кг. = 52     292,80 дол. США. Харківською митницею ДФС взято за основу дані іншої митної декларації ІМ 40 №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року, подану іншим декларантом – ТОВ «Вултекс - С» за кодом товару 8304200. 
Джерелом зазначеної вище інформації для оскаржуваного рішення слугували дані іншої митної декларації ІМ 40 №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року, подану іншим декларантом – ТОВ «Вултекс - С» (пункт 27 декларації) (арматура кріплення та аналогічні вироби для меблів: меблева фурнітура, механізм, амортизатор. Виробник не відомий, торгівельна марка – Eksan, країна виробництва TR) (а.с. 112 - 119).
Колегія суддів не погоджується із застосуванням даних ЕМД №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року при визначенні митної вартості придбаного позивачем товару, з огляду на наступне.
Поставка арматури кріплення та аналогічних виробів для меблів: меблева фурнітура, механізм, амортизатор. Виробник не відомий, торгівельна марка – Eksan, країна виробництва TR згідно ЕМД №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року ТОВ «Вултекс - С» здійснювалася за умовами СРТ (а.с. 112).
Поставку придбаного позивачем товару за ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року здійснено за умовами FOB (а.с. 93).
За правилами Інкотермс 2010 (Incoterms 2010) розшифрування     «Free On Board»     named port of shipment  перекладається як  «Свободно на борту». Вказаний порт відвантаження означає, що продавець виконав поставку, коли товар перейшов на борт судна у вказаному порту відвантаження. Термін FOB     може використовуватися лише при перевезенні товару морським або внутрішнім водними транспортом. Це означає, що з цього моменту усі витрати та ризики втрати або пошкодження товару повинен нести покупець. За умовами терміну FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Обов`язки зі страхування відсутні.
Умови поставки CPT Інкотермс 2010 розшифрування  «Carriage Paid To» named place of destination перекладається як «Фрахт/перевозка оплачены до». Вказана назва (умови поставки) місця призначення вказує, що продавець передає товар, випущений в митному режимі експорту, названому їх перевізником для перевезення товару до місця призначення. 
Отже, умови поставки по вказаним вище товарам є різними та не співпадають за змістом, що не було враховано відповідачем при застосуванні даних ЕМД №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року ТОВ «Вултекс - С» для визначенні митної вартості товару позивача.
Крім того, виробника товару - арматури кріплення та аналогічних виробів для меблів: меблева фурнітура, механізм, амортизатор, у ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року взагалі не зазначено. 
Судом встановлено, що в ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року загальна вага брутто придбаного позивачем товару (1.фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів; 2.газ-ліфт (газові пружини), являє собою пневматичний циліндр лінейної дії з кріпленням, призначений для підйому меблів по висоті, за рахунок сили, що створюється стисненим повітрям, різних артикулів) складає 24     420,00 кг., що підтверджено товарно - транспортною накладною СМR № 2271 від 26.07.2019 року, сертифікатом про походження товару форми А № 0445542 від 12.07.2019 року (Certificate of Origin) (а.с. 31 - 38), тоді як в ЕМД №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року ТОВ «Вултекс - С» вагу брутто товару (арматура кріплення та аналогічні вироби для меблів: меблева фурнітура, механізм, амортизатор) складає 757 кг. (а.с. 116).
Колегія суддів зауважує, що оптова закупівля товару великими партіями та у великій кількості впливає на кінцеву ціну товару, яка у більшості випадків зменшується в порівнянні з придбанням того ж товару у меншій кількості. 
Таким чином, товар, який було взято за основу при коригуванні заявленої митної вартості має інші характеристики, різну кількість, інші умови поставки.
Отже, збільшення та визначення ціни товару позивача на рівні 4,06 дол. США/кг. *12880,00кг.=52 292,80 дол. США при використанні даних іншого товару з іншими характеристиками є безпідставним та необґрунтованим.
Крім того, вказана вантажна митна декларація №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року про митне оформлення товару - арматури кріплення та аналогічні вироби для меблів: меблевої фурнітури, механізму, амортизатора, не містить необхідних параметрів, об`єктивно необхідних для судження про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з придбаною позивачем фурнітурою меблевою з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів; та газ-ліфтом (газові пружини). Потрібні для такого судження характеристики товару можуть бути з`ясовані лише у спосіб порівняння змісту поданих до митного оформлення документів з документами про властивості раніше імпортованого товару. Проте, у спірних правовідносинах, як з`ясовано судом, митним органом такого порівняння зроблено не було. 
За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не довів, що вартість ввезеного згідно ІМ 40 №UА805180/2019/011272 від 15.04.2019 року товару (арматура кріплення та аналогічні вироби для меблів: меблева фурнітура, механізм, амортизатор. Виробник не відомий, торгівельна марка – Eksan, країна виробництва TR), яку взято за основу для коригування вартості згідно зі спірним рішенням, визначено з урахуванням індивідуальних ознак товарів, що можуть свідчити про схожість, подібність, аналогічність чи ідентичність з придбаним позивачем товаром за ЕМД ІМ 40 №UА807190/2019/017128 від 29.07.2019 року (фурнітура меблева з недорогоцінних (чорних) металів - механізми підйому, різних артикулів; газ-ліфт (газові пружини), являє собою пневматичний циліндр лінейної дії з кріпленням, призначений для підйому меблів по висоті, за рахунок сили, що створюється стисненим повітрям, різних артикулів. торгівельна марка - TST. Виробник: “T.S.T. Dis Tic. Ltd. Sti.”, Туреччина. Країна виробництва - TR”).
Отже, в поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар чого не спростовано митним органом.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем не надано належних доказів виникнення обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих позивачем відомостей про вартість товару, послідовного застосування методів визначення митної вартості товарів або доцільності застосування інших ніж основний методів, причин неможливості застосування основного методу оцінки за ціною договору, для застосування якого позивачем було надано усі необхідні для цього документи.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття ним оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів.
З огляду на встановлені у справі фактичні обставини справи, колегія суддів приходить до висновку, про правомірність рішення суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Щодо доводів відповідача стосовно того, що на час звернення позивача до суду та розгляду справи спірна картка відмови вичерпала свою дію і права та інтереси позивача жодним чином не порушувала, а отже підстави для їх скасування та дослідження правомірності цієї картки відмови по суті у суду першої інстанцій були відсутні, колегія суддів зазначає наступне.
Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. 1 ст. 2 КАС України)
Суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України)
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій;
Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. (ч. ч. 1. 2 ст. 5 КАС України)
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення  Харківської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів №UA807000/2019/002717/2 від 01.08.2019 року винесене відповідачем необґрунтовано, без урахування всіх обставин, які мали значення для їх прийняття, не на підставі та не у спосіб, що передбачені Митним кодексом України, а тому є протиправними та підлягають скасуванню.
Як наслідок, підлягає скасуванню й картка  відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA807190/2019/01929 від 01.08.2019 року., прийнята відповідачем у зв`язку з винесенням цього рішення.
Колегія суддів вважає необґрунтованими твердження апелянта про те, що скасування вказаноъ картки відмови не є належним способом захисту прав позивача, з наступних підстав.
Положеннями частин першої та другої статті 256 Митного кодексу України визначено, що відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом..
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до частин дев`ятої, десятої статті 264 Митного кодексу України  митний орган не має права відмовити у прийнятті митної декларації, якщо виконано всі умови, встановлені цим Кодексом.
Відмова митного органу у прийнятті митної декларації повинна бути вмотивованою, а про причини відмови має бути письмово повідомлено декларанта.
Частиною 12 статті 264 МК України передбачено, що у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику..
Таким чином, картка відмови у прийнятті митної декларації та у митному оформленні (випуску) товарів є документом, що формалізує негативне для декларанта рішення посадової особи органу доходів і зборів про завершення процедури декларування товарів, заявлених до митного оформлення на підставі конкретної митної декларації.
Стаття 24 Митного кодексу України гарантує кожній особі право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів доходів і зборів, їх посадових осіб та інших працівників, якщо вважає, що цими рішеннями, діями або бездіяльністю порушено її права, свободи чи інтереси.
Таким чином, картка відмови у митному оформленні є рішенням митного органу, яке впливає на права та обов`язки декларанта та яке може бути оскаржене в порядку адміністративного судочинства.
Крім того, суд відхиляє посилання позивача на постанови Верховного Суду  у справі № 826/4418/14,  від 02.04.2019 по справі №826/14258/15, від 02.04.2019 по справі №815/4150/14,  від 16.04.2019 по справі №804/1627/15 оскільки правовідносини у даній справі не є аналогічними тим, що розглядались у справі Верховним Судом.
Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є  справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. 
Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу   залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.12.2019 року по справі № 520/7879/19  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло   	
Повний текст постанови складено  12.04.2021 року