УХВАЛА
02 червня 2021 року 
м. Київ
справа №640/14270/21
адміністративне провадження №Зп/9901/2/21
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Усенко Є.А., 
суддів: Білоуса О.В.,  Гімона М.М.,  Желтобрюх І.Л.,  Гусака М.Б., 
розглянувши заяву громадянина ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову,
У С Т А Н О В И В :
Громадянин ОСОБА_1 (далі - заявник) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. В заяві зазначає, зокрема, про намір подати позов про визнання протиправними дій Ради національної безпеки і оборони України щодо включення його до переліку осіб, відносно яких застосовано санкції на підставі рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 14.05.2021, яке було введено в дію Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021, та про визнання цього рішення у зазначеній частині незаконним. 
У заяві ОСОБА_1 відповідачами вказує Раду національної безпеки і оборони України та Президента України Зеленського Володимира Олександровича.
Як захід забезпечення позову заявник просить застосувати зупинення дії рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 14.05.2021 в частині застосування до нього санкцій.
Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалою від 26.05.2021 заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову передав на розгляд Верховного Суду як суду першої інстанції, якому підсудні справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Президента України відповідно до частини четвертої статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС).
Обґрунтовуючи довід про необхідність застосування вказаного ним заходу забезпечення позову до пред`явлення позову, ОСОБА_1 зазначив, що Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021 було введено в дію зазначене рішення Ради національної безпеки і оборони України, яким до нього безпідставно застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції). Згідно з доводами заявника дії Ради національної безпеки і оборони України мають ознаки очевидної протиправності та порушують його права, в тому числі, перебувати в Україні. Наголошує, що незастосування превентивних заходів щодо зупинення дії рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 14.05.2021 у частині застосування до нього санкцій, серед яких передбачено примусове видворення за межі України, істотно ускладнить можливість захисту його прав у суді. 
Правовою підставою застосування зазначеного вище заходу забезпечення позову, заявник вказує частину першу статті 150 та пункт 1 частини першої статті 151 КАС.
Відповідно до частини першої статті 150 КАС суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю (частина друга цієї статті).
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 КАС заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом. 
Заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи (частина перша статті 154 КАС).
Отже, підсудність заяви про забезпечення позову, яка подається до подання позовної заяви, нерозривно пов`язана із встановленою підсудністю для майбутнього позову, тому це питання підлягає перевірці при розгляді відповідної заяви. 
Норми глави 2 КАС встановлюють адміністративну юрисдикцію, зокрема встановлюють та розмежовують предметну юрисдикцію між адміністративними судами, визначають інстанційну юрисдикцію.
Так, справи, на які поширюється адміністративна юрисдикція, визначені статтею 19 КАС, зокрема це публічно-правові спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового оскарження (пункт 1 частини першої цієї статті).
Частиною першою статті 20 КАС визначено перелік адміністративних справ, які підсудні місцевим загальним судам як адміністративним, а відповідно до частини другої цієї статті - всі інші адміністративні справи підсудні окружним адміністративним судам.
За правилами частини четвертої статті 22 КАС Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, бездіяльності Кабінету Міністрів України щодо невнесення до Верховної Ради України законопроекту на виконання (реалізацію) рішення Українського народу про підтримку питання загальнодержавного значення на всеукраїнському референдумі за народною ініціативою.
Відповідно до частини першої статті 266 КАС Верховному Суду підсудні адміністративні справи щодо: 1) законності (крім конституційності) постанов Верховної Ради України, указів і розпоряджень Президента України; 2) законності дій чи бездіяльності дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) законності актів Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 4) законності рішень Вищої ради правосуддя, ухвалених за результатами розгляду скарг на рішення її Дисциплінарних палат.
Наведений у зазначеній статті перелік справ, які підсудні Верховному Суду як суду першої інстанції, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню.
За змістом заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову його вимоги в позові, який він має намір пред`явити, пов`язані із запереченням підстав застосування до нього санкцій згідно з рішенням Ради національної безпеки України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від 14.05.2021, яке було введено в дію Указом Президента України від 21.05.2021 №203/2021.
Відповідно до пункту 18 статті 106 Конституції України Президент України очолює Раду національної безпеки і оборони України. 
Рада національної безпеки і оборони України є координаційним органом з питань національної безпеки і оборони при Президентові України. 
Головою Ради національної безпеки і оборони України є Президент України. 
Рішення Ради національної безпеки і оборони України вводяться в дію указами Президента України. 
Компетенція та функції Ради національної безпеки і оборони України визначаються законом (частини перша, третя, сьома і восьма статті 107 Конституції України).
Відповідно до положень частини третьої статті 10 Закону України ``Про Раду національної безпеки і оборони України`` прийняті Радою рішення вводяться в дію указами Президента України. 
Рішення Ради національної безпеки і оборони України, введені в дію указами Президента України, є обов`язковими до виконання органами виконавчої влади (частина четверта зазначеної статті).
За змістом наведених норм рішення Ради національної безпеки і оборони України набуває правового значення після введення його в дію указом Президента України. Відтак, саме по собі рішення Ради національної безпеки і оборони України не є рішенням суб`єкта владних повноважень, яке відповідно до пункту 1 частини першої статті 19 КАС може бути оскаржено до адміністративного суду. Предметом оскарження до адміністративного суду може бути указ Президента України про введення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України.
Отже, хоча в заяві про забезпечення позову йдеться про намір заявника пред`явити позов про визнання протиправними дій Ради національної безпеки і оборони України, що могло бути обумовлено його недостатньою правовою обізнаністю, заява повинна розглядатися і вирішуватися Верховним Судом, якому підсудні адміністративні справи щодо законності (крім конституційності) указів і розпоряджень Президента України.
Згідно з пунктами 1, 3 частини третьої статті 151 КАС не допускається забезпечення позову шляхом зупинення актів Верховної Ради України, Президента України, Кабінету Міністрів України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів, органу, що здійснює дисциплінарне провадження щодо прокурорів, та встановлення для них заборони або обов`язку вчиняти певні дії (пункт 1), а також шляхом зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень, яке не є предметом оскарження в адміністративній справі, або встановлення заборони або обов`язку вчиняти дії, що випливають з такого рішення (пункт 3).
Оскільки рішення Ради національної безпеки і оборони України "Про застосування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)" від   14.05.2021 не може бути оскаржено до адміністративного суду, вимога ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову щодо зупинення дії цього рішення (в частині застосування до нього санкцій) не підлягає задоволенню в силу норми пункту 3 частини третьої статті 151 КАС. Що ж до Указу Президента України від 21.05.2021 №203/2021, яким було введено в дію зазначене рішення, то він не може бути зупинений відповідно до пункту 1 частини третьої статті 151 КАС.
Керуючись статтями 22, 150 - 154, 248, 266 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд
У Х В А Л И В :
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
Ухвала може бути оскаржена до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. 
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови Великою Палатою Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

...........................

...........................

...........................

...........................

...........................

Є.А. Усенко
О.В. Білоус 
М.М. Гімон
М.Б. Гусак 
І.Л. Желтобрюх,
Судді Верховного Суду