ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 квітня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 280/707/19	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Прокопчук Т.С. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджиіндастрісервіс»
на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року (головуючий суддя: Сацький Р.В.), по адміністративній справі   №280/707/19,   розглянутої у порядку загального позовного провадження
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерджиіндастрісервіс» до Головного управління ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є Головне управління ДПС у Запорізькій області, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерджиіндастрісервіс»  (далі ТОВ ЕІС) 19.02.2019 року звернувся до суду з  позовом до відповідача Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі – ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати
податкове повідомлення - рішення №0001711406 форми «Р» від 08.02.2019 року, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2 257 483,75 грн., у т.ч. за податковим зобов`язанням 1 805 987,00грн. та 451 496,75 грн. за штрафними санкціями;
податкове повідомлення - рішення   №0001701406 форми «Р» від 08.02.2019 року про нарахування штрафу за ненадання платником податків оригіналів первинних документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у розмірі 510,00 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на наявність процедурних порушень при проведенні позапланової виїзної перевірки фінансово-господарської діяльності товариства: вручення наказу та направлення на перевірку 19.12.2019 року, в той час як дата початку перевірки 18.12.2019 року, при відмові ТОВ ЕІС в допуску до проведення перевірки здійснення проведення такої перевірки в приміщенні ГУ ДФС у Запорізькій області, без дослідження первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинам з контрагентами ТОВ «ТРІАДА -    КАПІТАЛ»,  ТОВ «СМЕРЕКА -2017», ТОВ «КОРДІАНТ ІНВЕСТ», ТОВ «СІГМА ПРОФІТ», ТОВ «АКВІЛІЯ КОМ» за місцезнаходженням позивача, і, як наслідок, протиправного прийняття податкових повідомлень – рішень.
У відзиві на позов ГУ ДФС у Запорізькій області посилається на неправомірність доводів позивача та відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Ухвалою суду від 17.08.2020 року здійснена заміна відповідача  ГУ ДФС у Запорізькій області на ГУ ДПС у Запорізькій області.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року в задоволенні позову ТОВ ЕІС відмовлено з підстав порушення позивачем вимог податкового законодавства при взаємовідносинах з контрагентами ТОВ «ТРІАДА -    КАПІТАЛ»,  ТОВ «СМЕРЕКА -2017», ТОВ «КОРДІАНТ ІНВЕСТ», ТОВ «СІГМА ПРОФІТ», ТОВ «АКВІЛІЯ КОМ»  при відсутності реального здійснення з цими контрагентами фінансово-господарських операцій.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить рішення скасувати з підстав порушення судом норм матеріального  та процесуального права, та прийняти постанову, якою позов задовольнити. Апеляційна скарга ґрунтується на доводах позовної заяви.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає про правомірність прийнятого судом першої інстанції рішення, в зв`язку з чим просить залишити його без змін, а скаргу без задоволення та заявив клопотання про заміну відповідача ГУ ДПС у Запорізькій  області   (код ЄДРПОУ 43143945)   на  правонаступника ГУ ДПС у   Запорізькій області (код ЄДРПОУ 44118663) як відокремленого підрозділу.
Статтею 52 КАС України визначено, що у разі вибуття або заміни сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд допускає на будь-якій стадії судового процесу заміну відповідної сторони чи третьої особи її правонаступником. Усі дії, вчинені в адміністративному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього в такій самій мірі, у якій вони були б обов`язкові для особи, яку він замінив.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №893 від 30.09.2020 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби (далі ДПС) за переліком згідно з додатком, їх права та обов`язки переходять ДПС та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про ДПС та її територіальні органи.
Наказом ДПС України №529 від 30.09.2020 року утворено як відокремлений підрозділ ГУ ДПС у Запорізькій області (код ЄДРПОУ 44118663), який з 1.01.2021 року є правонаступником майна, прав та обов`язків територіального органу, що ліквідується - ГУ ДПС у Запорізькій  області (код ЄДРПОУ  43143945).
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає можливим задовольнити клопотання, здійснити заміну відповідача по справі №280/707/19  з ГУ ДПС у Запорізькій  області (код ЄДРПОУ 43143945)  на його правонаступника  ГУ ДПС у Запорізькій  області (код ЄДРПОУ 44118663) як відокремленого підрозділу.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційних скарг, а також правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,2,3 ст.242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Крім того, ст.2 та ч.4 ст.242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Зазначеним вимогам процесуального закону рішення  Запорізького окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року не відповідає, в зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Із матеріалів справи вбачається, що ТОВ «ЕІС»  перебуває на податковому обліку в ГУ ДФС у Запорізькій області.
Матеріали справи свідчать, що ГУ ДФС у Запорізькій області складені та направлені на адресу ТОВ «ЕІС» запити про надання інформації, пояснень та їх документальних підтверджень по взаємовідносинам з контрагентами, а саме : 06.08.2018 року запит №23734/10/08-01-14-06-13  по взаємовідносинам з ТОВ «Тріада Капітал» у квітні 2018 року та ТОВ «Смерека-2017» у травні 2018 року; 11.09.2018 року запит №29430/10/08-01-14-07-13 по взаємовідносинам з ТОВ «Кордіант Інвест» та ТОВ «Смерека-2017» у червні 2018 року; 03.10.2018 року запит №33410/10/08-01-14-07-13 по взаємовідносинам з ТОВ «Кордіант Інвест» та ТОВ «Сігма Профіт» у липні 2018 року, 07.11.2018 року запит №38775/10/08-01-1706-11 по взаємовідносинам ТОВ «Аквілія Ком» за період серпень-вересень 2018 року.
Позивачем повідомлено контролюючий орган про те, що у запитуваний період товариство мало взаємовідносини з цими контрагентами   та надано документи бухгалтерської звітності, що підтверджено листами від 20.08.2018 року №102-67, від 21.09.2018 року №102-74, від 11.10.2018 року №102-84, від 16.11.2018 року №102-93.
ГУ ДФС у Запорізькій області у зв`язку з наданням документів на письмові запити не в повному обсязі видано наказ №4335 від 18.12.2018 року про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ЕІС з 18.12.2018 року тривалістю 5 робочих днів. 
Згідно матеріалів справи копію наказу №4335 від 18.12.2018 року про перевірку, направлення та запит про надання документів в цей  же день вручені в приміщенні  ГУ ДФС у Запорізькій області під підпис представнику ТОВ ЕІС Денисенко В.М.
Дата вручення копії наказу №4335 від 18.12.2018 року представнику ТОВ ЕІС оспорюється позивачем.
ТОВ ЕІС 20.12.2018 року подано до ГУ ДФС у Запорізькій області лист про відмову в допуску до перевірки представників податкового органу з підстав незаконності наказу №4335 від 18.12.2018 року.
Відповідно до складених відповідачем актів від 20.12.2018 року № 1843/08-01-14-06/37903286, від 21.12.2018 року № 1853/08-01-14-06/37903286, фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області здійснено виходи за податковою адресою ТОВ ЕІС, встановлено відсутність посадових осіб товариства за податковою адресою підприємства , про що складено акти про неможливість вручення наказу, запиту про надання документів та підписання акту про ненадання документів до перевірки.
21.12.2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області видано наказ №4372 про продовження терміну проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ ЕІС на 2 робочі дні, з 26 по 27.12.2018 року.
Копію наказу №4372 від 21.12.2018 року надіслано 21.12.2018 року поштою з повідомленням про вручення на податкову адресу платника податків, та в цей же день 21.12.2018 року складено акт  № 1853/08-01-14- 06/37903286 про неможливість вручення наказу, листа-запита про надання документів та ознайомлення з направленням на перевірку з причини відсутності посадових осіб ТОВ ЕІС за податковою адресою.
ГУ ДФС у Запорізькій області складено також наступні акти: акт №1873/08-01-14-06/37903286 від 26.12.2018 року щодо неможливості підписання акту про ненадання документів до перевірки; акт №1874/08-01-14-06/ 37903286 від 26.12.2018 року щодо неможливості пред`явлення службового посвідчення, направлення на перевірку від 26.12.2018 року №3080 та запиту про надання документів ТОВ ЕІС  за відсутності представників товариства за податковою адресою ; акт № 1879/08-01-14-06/37903286 від 27.12.2018 року щодо неможливості вручення акту про ненадання документів до перевірки за відсутності представників товариства за податковою адресою.
Матеріалами справи підтверджено, що фахівцями ГУ ДФС у Запорізькій області проведено в приміщенні контролюючого органу перевірку ТОВ ЕІС за період діяльності 2018 рік з метою встановлення своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами ТОВ «Тріада Капітал», ТОВ «Смерека-2017», ТОВ «Кордіант Інвест», ТОВ «Сігма Профіт», ТОВ «Аквілія Ком».
Відповідно до викладених в акті від 04.01.2019 року   №8/08-01-14-06/37903286 висновків позивачем порушено приписи  п.п.14.1.36, п.п.14.1.181  ст.14, п.198.1,  п.198.2  , п.198.3,   п.198.6 ст.198  , п.201.10  ст.  201 ПК України, в результаті чого занижено ПДВ, що сплачується до державного бюджету (р. 18.1 декларації) у загальній сумі 2 257 483,75 грн.,  та п.44.6  ст.44, п.85.2  ст.85 ПК України, так як позивачем не надано до перевірки первинні бухгалтерські документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки.
На підставі акту перевірки від 04.01.2019 №8/08-01-14-06/37903286 відповідачем прийняті 08.02.2019 року податкове повідомлення - рішення №0001711406 форми «Р», яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 2 257 483,75 грн., за податковим зобов`язанням 1 805 987,00 грн. та за штрафними санкціями  451 496,75 грн.;
податкове повідомлення - рішення відповідача №0001701406 форми «Р» ,яким за ненадання   оригіналів первинних документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю позивачу нарахований штраф у розмірі 510,00 грн.
Не погодившись з податковими повідомленнями – рішеннями, позивач оскаржив їх в судовому порядку.
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що отримання представником ТОВ ЕІС наказу про перевірку №4335 від 18.12.2018 року є доказом допуску контролюючого органу до перевірки, а тому здійснення позивачем допуску відповідача до перевірки нівелює наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні та проведенні відповідної перевірки, відповідачем належними доказами доведено нереальність здійснення фінансово-господарських операцій позивача з контрагентами-постачальниками, а тому відсутні підстави для визнання протиправними та скасування оспорюваних податкових повідомлень-рішень.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (далі - ПК України).
Відповідно до пп.  20.1.4  п.  20.1  ст.  20 ПК України  контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.
Посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані, зокрема дотримуватися  Конституції України  та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій (пп.  21.1.1,  21.1.4 п.21.1 ст.21 ПК України).
Глава  8  розділу  ІІ ПК України  визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. Зокрема, встановлюється чітке розмежування щодо порядку допуску до виїзних та невиїзних перевірок, а також щодо місця проведення зазначених перевірок.
При цьому приписи  ПК України  в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.
Відповідно до п.75.1 ст.75 ПК України, контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.
Підпунктом  75.1.2 ст.75 ПК України  визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого а контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.
Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.
Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної вручено у порядку, визначеному ст.42 ПК України, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.
Відповідно до п.42.2 ст.42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному п. 42.4 цієї статті  за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
Стаття 81 ПК України  визначає умови та порядок допуску посадових осіб контролюючих органів до проведення документальних виїзних та фактичних перевірок.
Абзацами 1-4 пп.  81.1ст.  81 ПК України  встановлено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;
копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;
службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.
Отже, у посадових осіб контролюючого органу виникає право на проведення документальної планової/позапланової виїзної перевірки, фактичної перевірки за сукупності двох умов: наявності визначених законом підстав для її проведення (правова підстава) та надіслання/пред`явлення оформлених відповідно до вимог  ПК України  направлення і наказу на проведення перевірки, а також службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки (формальна підстава).
При цьому абзац 5 пп.81.1 ст.81 ПК України  визначає, що у разі непред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.
Приписами п.81.2 ст.81 ПК України  передбачено, що у разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки посадовими (службовими) особами контролюючого органу за місцем проведення перевірки, невідкладно складається та реєструється в контролюючому органі не пізніше наступного робочого дня у двох примірниках акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, один примірник якого вручається під підпис, відразу після його складання, платнику податків та/або уповноваженій особі платника податків.
Стаття 82 ПК України визначає тривалість проведення виїзних перевірок,  продовження строків проведення перевірок, визначених у ст.77 цього Кодексу, можливе за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, при цьому підставами для подовження строку перевірки є згідно п.82.3.1. цієї статті заява суб`єкта господарювання (у разі необхідності подання ним документів, які стосуються питань перевірки); п.82.3.2. - змінний режим роботи або підсумований облік робочого часу суб`єкта господарювання та/або його господарських об`єктів.
Згідно правового висновку Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №826/17123/18 від 21.02.2020 року, незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (не допуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень.    При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.
Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до наказу №4335 від 18.12.2018 року відповідачем призначено проведення позапланової виїзної перевірки ТОВ ЕІС з 18.12.2018 року.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17.04.2019 року по справі №280/5529/18 встановлена правомірність процедури видання ГУ ДФС у Запорізькій області наказу від 18.12.2018 №4335 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ  ЕІС, при цьому при розгляді справи дотримання податковим органом приписів податкового законодавства при здійсненні перевірки позивача на підставі цього наказу судом не досліджувалося.
В той же час із пояснень допитаних 1.08.2020 року судом першої інстанції в якості свідків ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 , попереджених про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих пояснень (а.с.194,198), наказ та запит про надання документів вручені в приміщенні ГУ ДФС у Запорізькій області 19.12.2018 року ОСОБА_1 як представнику ТОВ ЕІС, який за проханням податкового інспектора поставив дату отримання наказу 18.07.2018 року.
ТОВ ЕІС листом 20.12.2018 року відмовив ГУ ДФС у Запорізькій області в допуску до перевірки представників податкового органу з підстав незаконності наказу №4335 від 18.12.2018 року, попередивши про намір оскаржити наказ про перевірку в судовому порядку.
Після отримання відмови в допуску до перевірки в порушення положень п.81.2 ст.  81 ПК України відповідачем не було складено та зареєстровано відповідний акт, що засвідчує факт відмови, із зазначенням заявлених причин відмови, примірник якого не вручений представнику позивача.
Порушуючи приписи ст. 82 ПК України при відсутності підстав для подовження строку перевірки, відповідач 21.12.2018 року видав наказ №4372  про продовження перевірки ТОВ ЕІС з 26 по 27.12.2018 року, направив його на поштову адресу позивача, наказ відповідно до календарного штемпеля на конверті отриманий платником податків 18.01.2019 року. При цьому акт про неможливість вручити наказ позивачу складений відповідачем 21.12.2018 року.
Згідно правової позиції Верховного Суду у справі №810/3188/17 від 5.05.2018 року, термін «повідомлення» включає в себе не тільки направлення відомостей, з якими платник має бути обізнаний, а і отримання ним зазначених відомостей, а тому вищевикладені дії відповідача щодо вручення наказів про перевірку не узгоджуються з приписами ст.42 ПК України.
Згідно акту перевірки від 04.01.2019 №8/08-01-14-06/37903286 оформлення вказаного акту проводилось у приміщенні ГУ ДФС у Запорізькій області, що свідчить про обґрунтованість доводів позивача про те, що контролюючим органом фактично проведено позапланову невиїзну перевірку ТОВ ЕІС, а не виїзну перевірку, як зазначено в наказі №4335 від 18.12.2018 року.
Відповідно до ч.2  ст. 73 КАС України  предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Стаття 75 КАС України  визначає, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків відтворив у фінансовому звіті суми витрат та/або задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене відповідає нормі ч.1  ст. 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  ст.78 цього Кодексу.
В акті перевірки від 04.01.2019 року №8/08-01-14-06/37903286 зазначено, що позивачем порушено приписи положень чинного податкового законодавства, в результаті чого занижений податок на додану вартість, що сплачується до державного бюджету за 2018 рік, та не надані до перевірки первинні бухгалтерські документи, що належать або пов`яза ні з предметом перевірки, та на підставі акту відповідачем прийняті 08.02.2019 року оспорювані податкові повідомлення - рішення №0001711406 форми «Р», №0001701406 форми «Р».
Із матеріалів справи вбачається, і зазначені обставини не заперечуються сторонами, що перевірка діяльності позивача проведена з використанням податкової інформації, що була наявна в інформаційно-аналітичних базах податкового органу, податкової звітності та інших джерел інформації.
В той же час перевірка первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів ТОВ ЕІС стосовно фінансово-господарських операцій з контрагентами ТОВ «ТРІАДА -КАПІТАЛ»,  ТОВ «СМЕРЕКА -2017», ТОВ «КОРДІАНТ ІНВЕСТ», ТОВ «СІГМА ПРОФІТ», ТОВ «АКВІЛІЯ КОМ»  контролюючим органом не здійснена.
Згідно правової позиції Верховного Суду у справах №160/93/19 від 2.04.2020 року,   №340/422/19 від 4.06.2020 року, будь-яка податкова інформація, що наявна в інформаційно-аналітичних базах відносно контрагентів суб`єкта господарювання по ланцюгах постачання, а також податкова інформація, надана іншими контролюючими органами, в тому числі складена з причин неможливості проведення документальних перевірок, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального закону.
В силу викладеного висновки акту перевірки щодо нереальності фінансово-господарських операцій ТОВ ЕІС з контрагентами ТОВ «ТРІАДА -    КАПІТАЛ»,  ТОВ «СМЕРЕКА -2017», ТОВ «КОРДІАНТ ІНВЕСТ», ТОВ «СІГМА ПРОФІТ», ТОВ «АКВІЛІЯ КОМ», засновані на податковій інформації з баз даних ДФС при відсутності перевірки контролюючим органом первинних бухгалтерських документів позивача і контрагентів  не є належним та допустимим доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства.
Викладене свідчить, що суд першої інстанції , здійснивши аналіз доказів у справі, дійшов протиправного висновку, що відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом.
При відсутності належних та допустимих доказів  порушення позивачем вимог податкового законодавства відсутні підстави для застосування до ТОВ ЕІС фінансових санкцій за оскаржуваними податковими повідомленнями – рішеннями.
Оскільки судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, що привело до неправильного вирішення справи, це є підставою для скасування рішення  суду першої інстанції, та задоволення позовних вимог щодо скасування оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.
На підставі ст. 139 КАС України на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають стягненню підтверджені документально понесені ним судові витрати           в сумі 48  025 грн.
Керуючись ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд,-                                                  

ПОСТАНОВИВ:
         
Апеляційну скаргу   ТОВ «Енерджиіндастрісервіс» - задовольнити.
Рішення Запорізького   окружного адміністративного суду від 25 листопада 2020 року  по адміністративній справі  №    280/707/19  – скасувати та прийняти постанову.
Позовні вимоги ТОВ «Енерджиіндастрісервіс» - задовольнити.
Визнати протиправними та скасувати прийняті Головним управлінням ДФС у Запорізькій області, правонаступником якого є  Головне управління ДПС у Запорізькій області, податкове повідомлення - рішення №0001711406 форми «Р» від 08.02.2019 року, податкове повідомлення - рішення   №0001701406 форми «Р» від 08.02.2019 року.
Стягнути з Головного управління ДПС у Запорізькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ТОВ «Енерджиіндастрісервіс» судові витрати в сумі 48  025 грн.
Постанова  набирає законної сили 20 квітня  2021 року, та може бути оскаржена в касаційному порядку  до Верховного Суду на протязі 30 діб.
Повний текст постанови складений  29 квітня 2021 року.  

Головуючий - суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай