УХВАЛА

21 квітня 2021 року 
Київ
справа №761/14902/14-а
адміністративне провадження №Зі/9901/40/21
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Уханенка С.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника ОСОБА_1   - ОСОБА_7 про відвід суддям: Кашпур Ольги Валеріївни, Данилевич Надії Андріївни у розгляді справи №761/14902/14-а за позовом ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними,
В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернулася до суду з адміністративним позовом до Київської міської державної адміністрації, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», в якому просила визнати протиправним та скасувати розпорядження від 10 квітня 2012 року № 579.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 квітня 2014 року зазначену справу передано до Шевченківського районного суд м. Києва за предметною та територіальною підсудністю.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2015 року адміністративний позов залишено без розгляду.
Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду скасовано ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 30 червня 2015 року, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 05 квітня 2016 року адміністративну справу №761/14902/14-а передано на розгляд Окружному адміністративному суду міста Києва.
Під час розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги та просила визнати недійсним (таким, що не підлягає застосуванню) розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10 квітня 2012 року № 579 «Про встановлення тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для виконавців цих послуг».
Справа неодноразово переглядалася судами.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року, залишеною без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року, у позові відмовлено. 
13 квітня 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_7 через підсистему «Електронний суд» в черговий раз подав касаційну скаргу на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 жовтня 2017 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 жовтня 2020 року у справі №761/14902/14-а.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 квітня 2021 року визначено склад колегії суддів для розгляду касаційної скарги: головуючий суддя- Кашпур О.В. судді  - Данилевич Н.А., Радишевська О.Р.
У касаційній скарзі представником ОСОБА_1 - ОСОБА_7 завлено відвід суддям Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. у розгляді справи №761/14902/14-а з тих підстав, що зазначені судді вже повертали його попередні скарги через невідповідність вимогам статті 330 КАС України, що на думку заявника, свідчить про упередженість суддів та дає підстави для висновку про перешкоджання йому в доступі до правосуддя.
Заява мотивована незгодою заявника із раніше прийнятими ухвалами Верховного Суду у цій справі, постановленими зазначеними суддями, якими повернуто його попередні скарги через невідповідність вимогам статті 330 КАС України, що на думку заявника, свідчить про упередженість суддів та дає підстави для висновку про перешкоджання йому в доступі до правосуддя.
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 20 квітня 2021 року визнано відвід необґрунтованим, а заяву про відвід суддів: Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. передано до Секретаріату Касаційного адміністративного суду для визначення судді, який не входить до складу суду, що розглядає цю справу, в порядку, передбаченому КАС України, для розгляду заяви.
Згідно із протоколом автоматизованого розподілу від 20 квітня 2021 року, заяву про відвід суддів Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. у справі №  761/14902/14-а розподілено на суддю Уханенка С.А.
Відповідно до частини восьмої статті 40 КАС України суддя, якому передано заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Заяву про відвід суддів Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. мотивовано тим, що позивач не погоджується з ухвалами Верховного Суду від 30 грудня 2020 року та від 17 березня 2021 року про повернення його касаційних скарг. Зазначені ухвали, на його думку, є невмотивованими та такими, що не відповідають нормам процесуального закону, оскільки, незважаючи на наявність для цього підстав, визначених пунктом 2 частини четвертої статті 328 КАС України, у справі не було відкрито касаційне провадження.
Позивач вважає, що такими діями судді Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. обмежують його право на належний судовий захист і ці обставини є такими, що викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності зазначених суддів Верховного Суду, що є підставою, на його думку, для їхнього відводу.
Положення частин першої, другої статті 36 КАС України передбачають випадки, коли суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу), а саме: 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.
Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу, яка встановлює недопустимість повторної участі суддів в розгляді адміністративної справи.
Частиною другою статті 6 КАС України встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Перевіряючи мотиви, з яких виходив позивач, обґрунтовуючи заяву про відвід колегії суддів, Верховний Суд зазначає, що надаючи оцінку об`єктивності судді під час вчинення ним процесуальних дій у цій справі, необхідно виходити з таких критеріїв: чи вільний суддя під час виконання ним своїх обов`язків від будь-яких заходів впливу; чи сприяє його поведінка у судовому процесі та за стінами суду підтримці та зростанню довіри суспільства, представників юридичної професії та сторін у справі; чи вчинялись суддею дії, які можуть стати приводом для позбавлення його права брати участь у судовому засіданні та приймати рішення у справах.
Перед розглядом справи суддя повинен утриматись від будь-яких коментарів, які можуть вплинути на перебіг цієї справи чи поставити під сумнів справедливе ведення процесу. Суддя утримується від публічних та інших коментарів, оскільки це може перешкодити неупередженому розгляду справи стосовно  певної  особи чи питання.
При об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. При цьому, вирішальним є саме наявність відповідних обставин, підтверджених належними та допустимими доказами, які свідчать про обґрунтованість сумніву в неупередженості суду, а позиція зацікавленої сторони є важливою але не вирішальною.
Верховний Суд зазначає, що суб`єктивний критерій вимагає оцінки реальних дій окремого судді під час розгляду конкретної справи і лише після встановлення фактів у поведінці судді, які можна кваліфікувати як прояв упередженості, можливо поставити під сумнів його безсторонність.
Наведені ОСОБА_7 у заяві доводи ґрунтуються на припущеннях, а у її тексті містяться образливі та провокативні висловлювання суб`єктивного характеру, що свідчить про зловживання заявником процесуальними правами. Водночас, жодного прикладу вчинення суддями саме дій, які б свідчили про їхню упередженість чи ставить під сумнів безсторонність судді не наведено. Інші доводи заяви зводяться до словесної схоластики, тлумачення норм на побутовому рівні, ґрунтуються на припущеннях і не дають підстав для висновку про існування обґрунтованих сумнівів у неупередженості суддів. 
Отже, відвід суддям Кашпур О.В. та Данилевич Н.А. є необґрунтованим, оскільки доводи позивача ґрунтуються на суб`єктивній оцінці заявником обставин щодо розгляду справи судом касаційної інстанції, що не впливає на об`єктивність суддів.
Суд звертає увагу на відсутність інших підстав, передбачених статтями 36, 37 КАС України, які б унеможливлювали участь у розгляді справи суддів Кашпур  О.В. та Данилевич Н.А. і викликали необхідність їхнього відводу.
З урахуванням зазначеного, обґрунтованих підстав для задоволення заяви про відвід немає.
Керуючись статтями 36, 40 КАС України,
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1   - ОСОБА_7 про відвід суддям: Кашпур Ольги Валеріївни, Данилевич Надії Андріївни у розгляді справи №761/14902/14-а за позовом ОСОБА_2 до Київської міської державної адміністрації, Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування розпорядження, визнання дій протиправними.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не оскаржується.
Суддя                                                                                                                         С.А. Уханенко