ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року 
м. Київ
Справа №  923/1194/17 (923/288/20) 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Білоуса В.В. - головуючого, Васьковського О.В., Погребняка В.Я.
за участю секретаря судового засідання - Кондратюк Л.М.;

за участю представників сторін:
скаржника - адвокат Головко О.В. 
арбітражний керуючий (ліквідатор) - Ляшко О.В.  
Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради - адвокат Хромченко О.С. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_1 до якої приєдналося Управління комунальної власності Херсонської міської ради
на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду 
від 04.02.2021
у складі колегії суддів: Богатиря К.В.- головуючого, Бєляновського В.В., Поліщук Л.В.
у справі № 923/1194/17 (923/288/20)
за позовом Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради 
до відповідачів: 1) Управління комунальної власності Херсонської міської ради;            2) Фізичної особи ОСОБА_1 
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача: Херсонської міської ради 
про визнання недійсним договору купівлі - продажу нежитлового приміщення,-

ВСТАНОВИВ:
1. Ухвалою від 18.02.2018 Господарського суду Херсонської області відкрито провадження у справі № 923/1194/17 про банкрутство Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради.

2. Постановою Господарського суду Херсонської області від 26.09.2018 у справі № 923/1194/17 Комунальне підприємство "Таврійський" визнано банкрутом та стосовно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

3. Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради звернулось до Господарського суду Херсонської області із позовною заявою до Управління комунальної власності Херсонської міської ради та до фізичної особи ОСОБА_1 , в якій просило суд визнати недійсним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 31.05.2018 № 374, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та фізичною особою ОСОБА_1 .

Короткий зміст оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанції 
4. Рішенням Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 відмовлено у задоволенні позовних вимог.

5. Не погодившись із вказаним рішенням Комунальне підприємство "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської оскаржило її до Південно - західного апеляційного господарського суду.

6. Постановою Південно - західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у цій справі апеляційну скаргу задоволено. Рішення Господарського суду Херсонської області від 06.11.2020 по справі № 923/1194/17 (923/288/20) скасовано. Прийнято нове рішення яким визнано недійним договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 31.05.2018 № 374, укладений між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради та ОСОБА_1 .

Рух касаційної скарги
7. 09.03.2021 ОСОБА_1 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою від 09.03.2021 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 923/1194/17 (923/288/20).

8. Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 у справі № 923/1194/17 (923/288/20) визначено колегію суддів у складі: головуючого судді - Білоуса В.В., судді - Погребняка В.Я., судді - Васьковського О.В., що підтверджується протоколом передачі судової справи (касаційної скарги, апеляційної скарги, заяви) раніше визначеному складу суду від 24.03.2021.

9. Ухвалою Верховного Суду від 12.04.2021 відкрито касаційне провадження у справі № 923/1194/17 (923/288/20) за касаційною скаргою ОСОБА_1 від 09.03.2021 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021. Призначено розгляд вказаної касаційної скарги на 11.05.2021 о 10:15 год.

10. Ухвалою Верховного Суду від 11.05.2021 відкладено розгляд вказаної касаційної скарги на 25.05.2021 о 14 год. 15 хв.

11. 24.05.2021 до Верховного Суду від Управління комунальної власності Херсонської міської ради надійшла заява від 18.05.2021 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_1 від 09.03.2021 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 923/1194/17 (923/288/20).

12. Ухвалою Верховного Суду від 25.05.2021 приєднано заяву Управління комунальної власності Херсонської міської ради від 18.05.2021 до касаційної скарги ОСОБА_1 від 09.03.2021 на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у цій справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги з узагальненими аргументами особи, яка подала касаційну скаргу.
13. Не погоджуючись з прийнятою постановою, ОСОБА_1 подано касаційну скаргу в якій остання просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

14. Касаційну скаргу мотивовано наступним.

14.1 Судом апеляційної інстанції не мотивовано яким чином внаслідок визнання недійсним оспорюваного договору може бути поновлено порушене право Комунального підприємства "Таврійський".

14.2 Судом апеляційної інстанції не враховано правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 29.10.2019.

14.3 Судом апеляційної інстанції не враховано, що позивачем обрано не належний спосіб захисту.

14.4 Судом апеляційної інстанції не враховано, що нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м., які є предметом оспорюваного договору купівлі - продажу не мають відношення до будівлі по АДРЕСА_1 яка передавалася на баланс позивача, а тому суд дійшов хибного висновку про належність спірної нежитлової будівлі позивачу на праві господарського відання.

14.5  Судом апеляційної інстанції не враховано, що відповідний акт органу місцевого самоврядування, яким спірне майно за оспорюваним договором було б закріплене за позивачем на праві господарського відання, в матеріалах справи відсутній. 

14.6 Судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови не враховано положення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

15. Представник скаржника в судовому засіданні 25.05.2021 підтримав касаційну скаргу з підстав викладених в ній.

Узагальнений виклад позиції інших учасників у справі
16. Комунальним підприємством "Таврійський" подано відзив на касаційну скаргу в якому останнє просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

17. Управлінням комунальної власності Херсонської міської подано відзив на касаційну скаргу в якому останнє просить задовольнити касаційну скаргу.

18. Представник Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради та ліквідатор в судовому засіданні 25.05.2021 заперечили проти касаційної скарги з підстав викладених у відзиві.

Позиція Верховного Суду
19. Колегія суддів, заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, перевіривши правильність застосування господарськими судами попередніх інстанцій норм права дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

20. Законом України від 15.01.2020 № 460-IX "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ" (далі - Закон) зокрема внесено зміни до Господарського процесуального кодексу України.

21. Вказаний Закон набрав чинності 08.02.2020.

22. Прикінцевими та перехідними положеннями цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

23. З огляду на викладене, в цьому випадку при розгляді вказаної касаційної скарги підлягають застосуванню норми Господарського процесуального кодексу України в редакції чинній з 08.02.2020, в редакції Закону від 15.01.2020 № 460-IX.

24. Відповідно статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. У суді касаційної інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Зміна предмета та підстав позову у суді касаційної інстанції не допускається. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 310, частиною другою статті 313 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги..

25. Суд касаційної інстанції саме в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права.

26. Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

26.1 Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Комунальне підприємство виконавчого комітету Херсонської міської ради (м. Херсон, вул. Карбишева, 19, код ЄДР 34786387) є комунальним підприємством, в графі "Перелік засновників (учасників) юридичної особи" зазначено - Херсонська міська рада Херсонської області.

26.2 На виконання рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.03.2007 року № 178 "Про передачу з балансу товариства з обмеженою відповідальністю (ТОВ) "Наш дім" на баланс комунального підприємства (КП) "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради майна цілісного майнового комплексу КП "ЖЕО Суворовського району" за актом прийому-передачі від 29 березня 2007 р. на баланс КП "Таврійський" було передано цілісний майновий комплекс, в тому числі і будівлі, що, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

26.3 Рішенням Херсонської міської ради від 04.09.2007 № 549 "Про внесення змін до статутного фонду КП "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради", вирішено внести зміни до статутного фонду КП "Таврійський" за рахунок вартості майна цілісного майнового комплексу, залишкова вартість якого складає 1 730 358,76 грн, згідно з актом про передачу від ТОВ "Наш Дім" до КП "Таврійський" від 29 березня 2007 року, визначено розмір статутного фонду КП "Таврійський" з урахуванням змін.

26.4  14 серпня 2008 року було зареєстровано зміни до статуту КП "Таврійський" на підставі, зокрема, рішення Херсонської міської ради від 04.09.2007 № 549 щодо збільшення розміру статутного фонду КП "Таврійський" та внесення до статутного фонду майна.

26.5 Так, відповідно до п.4.2 Статуту КП "Таврійський" майно Підприємства перебуває у комунальній власності територіальної громади міста.

26.6 Згідно з п. 4.5 Статуту КП "Таврійський" джерелами формування майна Підприємства є майно та інші цінності, передані йому засновником.

26.7 Таким чином, майно, передане на баланс КП "Таврійський" за актом прийому-передачі від 29.03.2007 та внесене до його статутного фонду рішенням Херсонської міської ради від 04.09.2007 № 549, перебувало у володінні та користуванні КП "Таврійський".

26.8 Ухвалою від 18.02.2018 Господарського суду Херсонської області у справі №923/1194/17 було відкрито провадження у справі про банкрутство Комунального підприємства "Таврійський" виконавчого комітету Херсонської міської ради; введено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів та призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Дейнегіну Вікторію Миколаївну.

26.9 Постановою Господарського суду Херсонської області від 26.09.2018 у справі №923/1194/17 КП "Таврійський" визнано банкрутом та стосовно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

26.10 Право комунальної власності територіальної громади міста Херсона за Херсонською міською радою        на        приміщення підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.09.2017, зареєстрованого Херсонською міською радою, державним реєстратором Шолковською Н.В. від 07.09.2017, номер запису про право власності 2255117, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1347588865101.

26.11 Рішенням Херсонської міської ради від 22.12.2017 №1127 надано згоду на продаж об`єктів, що перебувають у комунальній власності м. Херсона, до якого увійшли і нежитлові приміщення загальною площею 329,9 кв.м., що розташовані по АДРЕСА_1 .

26.12 Відповідно до наказу начальника Управління комунальної власності Херсонської міської ради від 11.01.2018 № 08 затверджено перелік об`єктів, що підлягають продажу з аукціону.

26.13 За результатами проведеного аукціону між Управлінням комунальної власності Херсонської міської ради        (Продавець за договором, Відповідач-1 у справі) та ОСОБА_1 (Покупець за договором, Відповідач-2 у справі) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень від 31.05.2018, посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Казачковою М.О.

26.14 Відповідно до п. 1.1 цього договору, Продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві нежитлові приміщення, загальною площею 329,9 кв.м., (далі - Об`єкт), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , а Покупець зобов`язується прийняти об`єкт і сплатити за нього ціну відповідно до умов, що зазначені в цьому Договорі. 

26.15  13.06.2018 Управління комунальної власності за актом № 19 передачі комунального майна передало вказані вище нежитлові приміщення ОСОБА_1 ..

27. Аргументи скаржника (пункти 14.1, 14.3 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

27.1 Відповідно до частини першої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. У даному випадку банкрут є позивачем у цьому спорі.

27.2 Згідно частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

27.3 Таким чином, враховуючи, що спір стосується недійсності договору купівлі-продажу яке на думку позивача є майном банкрута, яке могло бути включено до ліквідаційної маси та стати джерелом погашення грошових вимог кредиторів, стороною (позивачем) у даному спорі є боржник, то даний спір необхідно розглядати в межах справи про банкрутство. 

27.4 Згідно частин першої, третьої статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

27.5 Окрім того, відповідно до статті 97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

27.6 При зверненні до суду із позовом ліквідатор діяв як особа, яка в силу приписів Кодексу України з процедур банкрутства виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута.

27.7 Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи (стаття 124 Конституції України).

27.8 Законодавець у частинах першій та другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України встановив, що право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

27.9 Здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 Господарського процесуального кодексу України).

27.10 Пунктом 6 частини першої статті 20 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права, крім спорів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, та спорів щодо вилучення майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності, а також справи у спорах щодо майна, що є предметом забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.

27.11 Статтею 14 Господарського процесуального кодексу України також встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

27.12 Отже, з урахуванням вимог статті 46 Господарського процесуального кодексу України позивач самостійно визначає предмет й підстави позову, зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права та на власний розсуд розпоряджається своїми правами щодо предмета позову.

27.13 З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що ліквідатор мав право на звернення до суду із цією позовною заявою як керівник юридичної особи банкрута, а спосіб захисту обраний ним є належним з огляду на те, що спір стосується недійсності договору купівлі-продажу яке на думку позивача є майном банкрута, і таке майно могло бути включено до ліквідаційної маси та стати джерелом погашення грошових вимог кредиторів боржника.

28. Аргументи скаржника (пункт 14.4 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на те, що фактично зводяться до намагання здійснити переоцінку доказів та прохання надати нову оцінку доказам у справі, що в силу вимог        статті 300 Господарського процесуального кодексу України виходить за межі повноважень Верховного Суду. 

29. Аргументи скаржника (пункт 14.5 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

29.1 Як встановлено судом апеляційної інстанції згідно п. 1.4 Статуту КП "Таврійський" підприємство вправі здійснювати будь-яку підприємницьку діяльність, що не суперечить законодавству України та відповідає цілям, передбаченим цим Статутом. Вказане положення Статуту свідчить про те, що боржник мав правовий статус комунального комерційного підприємства, за яким майно за правилами статті 78 Господарського кодексу України закріплюється власником на праві господарського відання. На виконання рішення виконавчого комітету Херсонської міської ради від 20.03.2007 № 178 "Про передачу з балансу ТОВ "Наш дім", за актом прийому-передачі від 29.03.2007 на баланс КП "Таврійський" передано цілісний майновий комплекс, у тому числі і будівлі, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які є предметом спірного договору купівлі-продажу. Майно, яке передано на баланс КП "Таврійський", було внесено до його статутного фонду на виконання рішення Херсонської міської ради від 04.09.2007 № 549.

29.2 З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що Херсонська міська рада здійснила закріплення внесеного до статутного фонду КП "Таврійський" майна на праві господарського відання, затвердивши Статут КП "Таврійський", пунктом 4.1 якого встановлено, що внесене до статутного фонду майно належить КП "Таврійський" на праві господарського відання (т. 1 а.с. 19-21). 

29.3 Також, судом апеляційної інстанції встановлено, що актами органу місцевого самоврядування, якими продане за спірним договором майно було закріплене за Позивачем на праві господарського відання, є рішення Херсонської міської ради від 22.12.2006 № 230 про затвердження Статуту КП "Таврійський" та рішення Херсонської міської ради від 04.09.2007 № 549 про внесення змін до статутного фонду КП "Таврійський". Окрім того, в матеріалах справи міститься копія витягу з інформації про майно (реєстр об`єктів комунальної власності міста Херсона), який міститься на офіційному сайті Херсонської міської ради (т.2 а.с. 17-19). Відповідно до даного витягу на балансі у КП "Таврійський" знаходилося нежитлове приміщення, площею 329,9 кв.м. що розташоване за адресою АДРЕСА_1 . Відповідно до Відомостей про комунальне майно, яке перебуває на балансі юридичної особи, що не належить до сфери управління відповідного органу управління станом на 01.09.2017, на балансі КП "Таврійський" перебувало нежитлове приміщення, площею 329,9 кв.м. що розташоване за адресою АДРЕСА_1 .

29.4 Відповідно до частин першої та другої статті 66 Господарського кодексу України, майно підприємства становлять виробничі і невиробничі фонди, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства. Джерелами формування майна підприємства є: грошові та матеріальні внески засновників.

29.5 Частиною третьою статті 78 Господарського кодексу України визначено, що майно комунального унітарного підприємства перебуває у комунальній власності і закріплюється за таким підприємством на праві господарського відання (комунальне комерційне підприємство) або на праві оперативного управління (комунальне некомерційне підприємство).

29.6 Отже, з урахуванням змісту положень вказаних статей Господарського кодексу України, чинне законодавство не передбачає жодних інших правових режимів належності майна комунальному підприємству, ніж право господарського відання або право оперативного управління.

29.7 З огляду на викладене, судом апеляційної інстанції вірно встановлено, що майно, передане на баланс КП "Таврійський", внесене до його статутного фонду на виконання рішення Херсонської міської ради від 04.09.2007 №549, та перебувало на момент його продажу за спірним договором на балансі та у володінні позивача КП "Таврійський", утвореного як комунальне комерційне підприємство Херсонською міською радою, на праві господарського відання.

30. Аргументи скаржника (пункт 14.2 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на таке.

30.1 Зазначаючи про те, що судом апеляційної інстанції не враховано правову позицію викладену в постанові Верховного Суду від 29.10.2019, скаржником не вказано про те у якій конкретно справі цю постанову ухвалено.

30.2 Згідно пункту 7 частини першої статті 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" від 15.05.2003 № 755-IV (далі - Закон № 755-IV) Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи.

30.3 Відповідно до пункту 8 частини другої статті 9 Закону № 755-IV в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб, зокрема перелік засновників та учасників (крім учасників громадських організацій, акціонерних товариств, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, благодійних фондів та політичних партій) юридичної особи: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження, країна громадянства, місце проживання, реєстраційний номер облікової картки платника податків (за наявності), серія та номер паспорта, якщо засновник - фізична особа; найменування, країна резидентства, місцезнаходження та ідентифікаційний код, якщо засновник - юридична особа; відмітка про закінчення повноважень засновника громадського формування у зв`язку з державною реєстрацією.

30.4 Згідно частини першої статті 11 Закону № 755-IV відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі, є відкритими і загальнодоступними (крім реєстраційних номерів облікових карток платників податків та паспортних даних) та у випадках, передбачених цим Законом, за їх надання стягується плата.

30.5 Відповідно до частини сьомої статті 11 Закону № 755-IV державні органи, у тому числі суди, органи Національної поліції, органи прокуратури, органи Служби безпеки України, а також органи місцевого самоврядування та їх посадові особи безоплатно отримують відомості з Єдиного державного реєстру з метою здійснення ними повноважень, визначених законом, виключно в електронній формі через портал електронних сервісів у порядку, визначеному Міністерством юстиції України в Порядку надання відомостей з Єдиного державного реєстру, крім випадків, передбачених цим Законом.

30.6 З аналізу відомостей які містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень судом касаційної інстанції встановлено, що правову позицію на яку посилається скаржник викладено в постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 29.10.2019 у справі №    905/2236/18.

30.7 Зокрема у вказаній постанові зазначено про те, що самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизованого майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця.

30.8 Разом з тим, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду враховує, що судовими рішеннями у    подібних правовідносинах є такі рішення, де подібними є    предмети спору,    підстави позову,        зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини, а також має місце        однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.    Аналогічний висновок викладено, зокрема у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 523/6003/14-ц, від 19.06.2018 у справі № 922/2383/16, від 20.06.2018 у справі № 755/7957/16-ц, від 26.06.2018 у справі № 2/1712/783/2011, від 26.06.2018 у справі № 727/1256/16-ц, від 04.07.2018 у справі № 522/2732/16-ц, від 19.05.2020 у справі № 910/719/19, від 23.06.2020 у справі № 696/1693/15-ц.

30.9 Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних судових рішеннях суду (судів) касаційної інстанції визначається обставинами кожної конкретної справи.

30.10 Суд зазначає, що висновки у наведеній скаржником постанові від 29.10.2019 у справі №    905/2236/18 та у цій справі (№ 923/1194/17 (923/288/20) не можуть вважатися в цьому випадку подібними через те, що на висновки у вказаній справі скаржник послався, виокремивши їх із контексту судового рішення, не урахувавши викладеної в рішенні правової позиції Верховного Суду стосовно спірних правовідносин та предмету спору, в контексті досліджуваних судами у вказаних справах доказів.

31. Аргументи скаржника (пункт 14.6 постанови) визнаються колегією суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду безпідставними та необґрунтованими, а тому відхиляються Судом з огляду на те, що вони є передчасними, оскільки предметом позову у цій справі є визнання недійсним договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 31.05.2018 № 374, а не витребування майна.

32. Розглянувши аргументи скаржника, Суд також зазначає, що незгода із рішенням суду попередніх інстанцій не означає їх незаконність, як і не може вказувати на незаконність рішень його негативні наслідки для скаржника, оскільки настання цих наслідків у випадку прийняття судового рішення не на користь однієї із сторін є звичайним, передбаченим господарським процесом, наслідком. Подана ж касаційна скарга фактично зводиться до спроби переконати Суд у необхідності переглянути зміст рішень, ухвалених судами першої і апеляційної інстанцій, однак Верховний Суд не може ставити під сумнів законне рішення суду лише через незгоду з ним скаржника з підстав суб`єктивного тлумачення його як незаконного.

33. Згідно зі статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

34. Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, позиція суду касаційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (рішення Європейського суду з прав людини від 18.07.2006). Зокрема, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи. 

35. У справі, що розглядається, колегія суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що скаржнику було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені в касаційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правомірних висновків суду апеляційної інстанції.

36. Відповідно до статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

37. Відповідно до діючого законодавства обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні. 

38. Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції таким вимогам закону відповідає.

39. Рішення суду має прийматися у цілковитій відповідності з нормами матеріального та процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими судом, тобто з`ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних та допустимих доказів у конкретній справі. 

40. Вказані вимоги судом апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови були дотримані.         

41. Оскільки підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції немає, то судовий збір за подачу касаційної скарги покладається на скаржника.

Керуючись статтями 240, 300, 301, 304, 308, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України в редакції Закону України від 15.01.2020 № 460-IX, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду,

П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 від 09.03.2021, до якої приєдналося Управління комунальної власності Херсонської міської ради, на постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 923/1194/17 (923/288/20) залишити без задоволення.

2. Постанову Південно-західного апеляційного господарського суду від 04.02.2021 у справі № 923/1194/17 (923/288/20) залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                       В. В. Білоус
Судді                                                                                                    О. В. Васьковський
                                                                                                                    В. Я. Погребняк