Справа № 466/1016/21                                 Головуючий у 1 інстанції: Донченко Ю.В. 
Провадження № 33/811/466/21                  Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2021 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15 березня 2021 року,
з участю правопорушника – ОСОБА_1 ,
захисника правопорушника – адвоката Маліцького Д.В.

в с т а н о в и в:

цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір в розмірі 454 грн. 00 коп.
       Згідно постанови судді, ОСОБА_1 06 лютого 2021 року о 00 год. 19 хв. у м. Львові, на пр. Чорновола, 32, керував автомобілем марки «FIAT SCUDO», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
       В апеляційній скарзі правопорушник ОСОБА_1 покликається на те, що в матеріалах справи відсутнє направлення на проведення медичного огляду в медичному закладі; в протоколі не зазначено від якого саме огляду він відмовився; протокол не містить його підписів; матеріали справи не містять довідки про наявність або відсутність повторності вчинення правопорушення. Вказує, що суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання про виклик свідків. 
Просить скасувати оскаржувану постанову, та провадження у справі про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП закрити. 
Заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та виступ його захисника – адвоката Маліцького Д.В. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
       Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність не тільки за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, але й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктом 2.5 ПДР покладено на водіїв обов`язок на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Відтак, відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі формує собою склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
       Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Такий висновок суду підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №188417 від 06 лютого 2021 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови водія ОСОБА_1 пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння; відеозаписом з місця події та іншими, наявними в матеріалах справи доказами, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується апеляційний суд.
       Підстави, які б давали можливість вважати їх сумнівними та неправдивими, відсутні.
       Як зазначено в протоколі, права та обов`язки згідно зі ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП ОСОБА_1 були роз`яснені, від дачі пояснень та підпису останній відмовився.
Протокол про адміністративне серії  ОБ №188417 від 06 лютого 2021 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є оформленим та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з відеозаписом події. Отже, наведені докази є належним та допустимим та обґрунтовано покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення.
Відсутність у справі направлення ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану сп`яніння, про що зазначає в апеляційній скарзі правопорушник, не є таким порушенням порядку доказування фактичних обставин адміністративного правопорушення, за яке останній притягається до відповідальності, та не спростовує законність висновків суду першої інстанції.
При цьому, апеляційним судом враховується також і те, що правопорушник ОСОБА_1 дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення не оскаржував.
       Щодо тверджень апелянта про нездійснення суддею першої інстанції допиту свідків, то такі апеляційний суд не вбачає підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки виклик у судове засідання та допит свідків є правом, а не обов`язком суду. Поряд з тим, у матеріалах справи є достатні дані щодо обставин адміністративного правопорушення, яке мало місце 06 лютого2021 року, які між собою взаємоузгоджуються, є чіткими, несуперечливими, відтак сумнівів не викликають та не потребують додаткового виклику вказаних осіб у судове засідання для дачі пояснень.
       Не заслуговують на увагу доводи адвоката Маліцького Д.В. в суді апеляційної інстанції про те, що справу розглянуто з порушенням правил підсудності.
       Так, відповідно до ст.276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. 
       Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №188417 від 06 лютого 2021 року водій ОСОБА_1 у м. Львові, на пр. Чорновола, 32, керував автомобілем марки «FIAT SCUDO», н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів), що належить до територіальної юрисдикції Шевченківського районного суду м. Львова, який і розглянув дану справу, а відтак апеляційний суд не вбачає порушення підсудності суддею місцевого суду та підстав для скасування постанови місцевого суду, з цього приводу.
       Доводи правопорушника ОСОБА_1 про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
       При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушниці, ступеню її вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, - 

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу правопорушника ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 15 березня 2021 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік – залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.        

Суддя                  Галапац І.І.