УХВАЛА

24 травня 2021 року 
м. Київ

Справа №  904/3541/15 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Погребняка В.Я. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М., 

учасники справи:

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю "Респект Інвест", 
кредитор - Товариство з обмеженою відповідальністю "Оленерго"
кредитор - Публічне акціонерне товариство "Златобанк",
арбітражний керуючий - Шевцов Є.В.,
заявник касаційної скарги - Приватне підприємство "Адвокатське бюро "Дока",

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Адвокатське бюро "Дока",
на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду 
від 04.11.2019
у складі колегії суддів Коваль Л.А. (головуючий), Білецької Л.М., Чередка А.Є.,

за заявою  Товариства з обмеженою відповідальністю "Респект Інвест",
про визнання банкрутом, 

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Адвокатське бюро "Дока" (далі - ПП "АБ" Дока", заявник) 15.04.2021 засобами електронного зв`язку звернулось з касаційною скаргою до Верховного Суду на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 904/3541/15.
Автоматизованою системою документообігу суду для розгляду справи                                      № 904/3541/15 було визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., суддя - Білоус В.В., суддя - Огороднік К.М., що підтверджується протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2021.
Розглянувши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Верховного Суду дійшла висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги ПП "АБ" Дока" з наступних підстав.
Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.
П. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".
Зокрема, Високий суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитись у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлює особливими і непереборними обставинами.
Суд встановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовуються причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі "Пономарьов проти України" від 03.04.2008 року).
Як вбачається з матеріалів скарги, заявник не погоджується з ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 904/3541/15.
Ухвала Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 набрала законної сили з дня її прийняття 04.11.2019, отже останній день строку встановлений для її оскарження в касаційному порядку - 25.09.2019.
Касаційну скаргу на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 направлено засобами електронного зв`язку до Касаційного господарського суду лише 15.04.2021, тобто зі значним пропуском процесуального строку встановленого на касаційне оскарження, понад 1рік.
При цьому, ПП "АБ" Дока" не звертається з клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження ухвали Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено: "право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення. Однак, такі обмеження не можуть обмежувати реалізацію цього права у такий спосіб або до такої міри, щоб саму суть права було порушено. Ці обмеження повинні переслідувати легітимну мету та має бути розумний ступінь пропорційності між використаними засобами та поставленими цілями. Норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності, а їх застосування має відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані.".
Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України", заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007, та "Трух проти України" (ухвала), заява № 50966/99, від 14.10.2003).
Верховний Суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується із обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (пункт 35 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії"(Alimentaria Sanders S.A. v. Spain") від 07.07.1989).
Відповідно до ч. 4 ст. 293 ГПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:
1.подання касаційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, інтереси та (або) обов`язки;
2.пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення непереборної сили.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову у прийнятті касаційної скарги ПП "АБ" Дока" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 904/3541/15.
На підставі викладеного та керуючись статтями 234, 293, 305 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду, -
У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного підприємства "Адвокатське бюро "Дока" на ухвалу Центрального апеляційного господарського суду від 04.11.2019 у справі № 904/3541/15.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                                В.Я. Погребняк

Судді                                                                                          В.В. Білоус

                                                                                          К.М. Огороднік