ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2021 р.	Справа № 520/16521/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бартош Н.С.,
Суддів: Григорова А.М. ,  Подобайло З.Г. ,
за участю секретаря судового засідання  Щеглової Г.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Супрун Ю.О.) від 03.02.2021 року (повний текст рішення складено 15.02.21 року) по справі № 520/16521/2020
за позовом Фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 
до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області
про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову від 04.11.2020 № 5.0-59 про накладення штрафу.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що встановлене під час перевірки порушення позивачем вимог діючого законодавства в частині створення перешкод шляхом недопущення до перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий наглядне відповідає дійсностіта не обґрунтоване належними доказами, а оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена з порушенням вимог чинного законодавства.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року адміністративний позов задоволено.
Визнано протиправною та скасовано постанову від 04.11.2020 р. №5.0-59 Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області про накладення штрафу на позивача.
Стягнуто на користь позивача сплачену суму судового збору в розмірі 1700 гривень 00 копійок, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Вказує, що оскільки позивачем було створено перешкоди посадовим особам Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області у проведенні перевірки характеристик продукції, через те, що він не прибув за адресою проведення перевірки та не забезпечив участь уповноваженого представника у проведенні перевірки, то встановлені порушення є обґрунтованими. Висновки суду про недотримання відповідачем строку розгляду справи про накладення штрафу є помилковими та ґрунтуються на припущеннях, оскільки судом не було встановлено фактичної дати передавання протоколу керівнику Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області. Зазначив, що положеннями Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» не передбачено обов`язку органу ринкового нагляду повідомляти суб`єкта господарювання як про проведення планової перевірки, так і про розгляд справи про накладення штрафу. Таким чином, оскільки відповідачем дотримано встановленої процедури проведення перевірки та розгляду справи про накладення штрафу, оскаржувана постанова про накладення штрафу є законною.
Позивач надав до суду письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції – залишити без змін.
Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.
Колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України. (далі – КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач зареєстрований, як фізична особа-підприємниць та є платником єдиного податку.
19.11.2019 року ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області затверджено секторальний план державного ринкового нагляду на 2020 рік (т. 1 а.с.108-109).
01.10.2020 року в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області прийнято наказ № 2211 “Про проведення планових заходів державного ринкового нагляду”, яким, серед іншого, наказано у період з 08.10.2020 року по 13.10.2020 року провести планову перевірку характеристик продукції з питань дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції на об`єкті: магазин « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце здійснення заходу: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.110-111).
Також, 01.10.2020 року ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області видане направлення № 1974, згідно якого доручено посадовим особам провести з 08.10.2020 року по 13.10.2020 року планову перевірку характеристик продукції (Енергоспоживчі продукти. Електричне та електронне обладнання, у т.ч. низьковольтове. Радіообладнання) у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », місце здійснення заходу: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.112).
13.10.2020 року головними спеціалістами ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Мірошніченко І.В. та ОСОБА_2 складено акт перевірки характеристик продукції №1974, в якому вказано, що 08.10.2020 та 13.10.2020 суб`єктом господарювання створено перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд  (т. 1 а.с. 21-23).
Також, 13.10.2020 року головним спеціалістом ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області Мірошніченко І.В. складено протокол № 1974 про виявлені порушення вимог Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” та Закону України “Про загальну безпечність нехарчової продукції” (т. 1 а.с.24-25).
Вказаний акт та протокол були отримані позивачем засобами поштивого зв`язку 29.10.2020 року.
02.11.2020 року позивач звернувся до відповідача із запереченнями, в яких висловив незгоду із зафіксованими порушеннями у зв`язку з неповідомленням його про проведення перевірки, відсутністю на об`єкті перевірки та, як наслідок, нездійснення перешкод у її проведені. Також просив повідомити про місце і час розгляду протоколу з метою надання додаткових пояснень (т. 1 а.с. 28).
04.11.2020 року в.о. начальника ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області винесено постанову№ 5.0-59, якою на позивача накладено штраф у сумі 170000,00 грн. внаслідок порушення вимоги п. 6 ч. 4 ст. 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”, а саме, створення 08.10.2020 та 13.10.2020 перешкоди шляхом недопущення до перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд”(т. 1 а.с.31-32).
Листом ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 04.11.2020 року №5.1-057/2/13887-20 позивача повідомлено про результат розгляду справи та направлено копію постанови про накладення штрафу (т. 1 а.с. 29-30).
Не погоджуючись із правомірністю вказаної постанови, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність оскаржуваної постанови через не доведення відповідачем фактів чинення перешкод в проведенні перевірки, а також порушення відповідачем строку притягнення позивача до відповідальності.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про наступне.
Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульованеЗаконами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції`та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Згідностатті 3 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"законодавство України про державний ринковий нагляд і контроль продукції складається з цього Закону,Закону України "Про загальну безпечність нехарчової продукції", інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини в цій сфері, у тому числі технічних регламентів.
Відповідно до абз. 8 ч.1 ст. 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції", державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.
Встановлені вимоги - це вимоги щодо нехарчової продукції (далі - продукція) та її обігу на ринку України, встановлені технічними регламентами (абзац 2 частини першоїстатті 1 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").
Відповідно до положень вищезазначеної статті Закону орган державного ринкового нагляду- центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного ринкового нагляду у межах сфери своєї відповідальності, що визначається відповідно до Закону (далі - орган ринкового нагляду).
У разі якщо орган ринкового нагляду здійснює визначені цим Законом та Законом України «Про загальну безпечність нехарчової продукції";повноваження також через свої територіальні органи, термін "орган ринкового нагляду» позначає також його територіальні органи.
Сфера відповідальності органу ринкового нагляду - перелік видів продукції, затверджений відповідно до цього Закону Кабінетом Міністрів України, щодо яких відповідний орган ринкового нагляду здійснює ринковий нагляд.
З метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності: проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування); приймають у випадках та порядку, визначених цим Законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснюють контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживають у порядку, визначеному цим та іншими законами України, заходів щодо притягнення до відповідальності осіб, винних у вчиненні порушень вимог цьогоЗаконута встановлених вимог (пункти 4, 6, 11 частини першоїстатті 11 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції").
Питання проведення планових перевірок під час здійснення заходів державного ринкового нагляду врегульовано Законами України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції`та «Про загальну безпечність нехарчової продукції».
Частинами 1 та 2 статті 20 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції`передбачено, що ринковий нагляд здійснюється відповідно до секторальних планів ринкового нагляду, які щорічно затверджуються органами ринкового нагляду відповідно до сфер їх відповідальності. Секторальний план ринкового нагляду охоплює види продукції відповідно до сфер відповідальності органів ринкового нагляду та визначає належність цих видів продукції до певного ступеня ризику.
Секторальні плани ринкового нагляду затверджуються відповідними органами ринкового нагляду не пізніше 1 грудня року, що передує плановому (частина 8 статті 20).
Частиною першоюстатті 22 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"визначено, що заходами ринкового нагляду є: 1) перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування); 2) обмежувальні (корегувальні) заходи, що включають: а) обмеження надання продукції на ринку; б) заборону надання продукції на ринку; в) вилучення продукції з обігу; г) відкликання продукції; 3) контроль стану виконання рішень про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів; 4) попередження органами ринкового нагляду споживачів (користувачів) про виявлену цими органами небезпеку, що становить продукція.
Згідно частини другоїстатті 23 Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції" при проведенні перевірок характеристик продукції органи ринкового нагляду враховують ступінь ризику, який може становити відповідна продукція, а також відомості, що містяться у зверненнях споживачів (користувачів) про захист їх права на безпечність продукції, та іншу інформацію щодо продукції.
Відповідно до частини третьої та шостоїстатті 23 Закон України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"органи ринкового нагляду проводять планові та позапланові перевірки характеристик продукції.
Планові перевірки характеристик продукції проводяться у розповсюджувачів цієї продукції, а позапланові - у розповсюджувачів та виробників такої продукції.
Предметом таких перевірок є характеристики продукції певного виду (типу), категорії та/або групи.
Перевірки характеристик продукції проводяться на підставі наказів органів ринкового нагляду та направлень на проведення перевірки, що видаються та оформлюються відповідно до цього  Закону. У разі одержання інформації про надання на ринку продукції, що становить серйозний ризик, відповідні накази та направлення видаються і оформлюються невідкладно.
Перевірки характеристик продукції проводяться: 1) у торговельних та складських приміщеннях суб`єктів господарювання; 2) у місцях введення продукції в експлуатацію (якщо відповідність продукції певним встановленим вимогам може бути визначена лише під час введення її в експлуатацію); 3) за місцем проведення ярмарку, виставки, показу або демонстрації продукції в інший спосіб; 4) у місцях зберігання під митним контролем продукції, митне оформлення якої призупинено за результатами контролю продукції; 5) за місцезнаходженням органу ринкового нагляду.
Таким чином, планова перевірка органами державного ринкового нагляду проводиться не стосовно суб`єкту господарювання, а стосовно продукції, характеристики якої перевіряються.
Перевіряючи обґрунтованість висновків відповідача щодо порушення позивачем вимог діючого законодавства, які слугували підставою для накладення на позивача штрафних санкцій на підставі оскаржуваної постанови, колегія суддів дійшла висновок про наступне.
Згідно підпункту 6 пункту 4ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції`та підпункту 3 пункту 4ст.15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції» до суб`єкта господарювання застосовуються адміністративно-господарські санкції у вигляді штрафу в разі створення перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки характеристики продукції посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.
Колегія суддів зазначає, що створення перешкод передбачає активну поведінку особи, направлену на перешкоджання посадовій особі, яка здійснює перевірку у його проведенні, отриманні необхідної інформації, тобто у реалізації своїх повноважень, що є підставо для складання акту.
При цьому, пунктами 2-4, 11 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції"визначені права суб`єктів господарювання під час здійснення ринкового нагляду та контролю продукції, а саме: перевіряти наявність у посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд та контроль продукції (далі - посадових осіб), наявність службових посвідчень; одержувати від посадових осіб, копії посвідчень (направлень) на проведення перевірок та не допускати їх до проведення перевірок, якщо вони не надали копії таких документів; бути присутніми під час здійснення всіх заходів ринкового нагляду; при проведенні планової перевірки не допускати посадових осіб до проведення перевірки характеристик продукції, не зазначеної у відповідному секторальному плані ринкового нагляду.
Суд зазначає, що реалізувати наведені вище права суб`єкт господарювання може лише за умови присутності під час перевірки.
Натомість, обґрунтовуючи встановлені порушення, відповідач під час розгляду справи вказував, що 08.10.2020 та 13.10.2020 суб`єктом господарювання створено перешкоди шляхом недопущення до проведення перевірки характеристик продукції та невиконання встановлених Законом України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.
Допитана під час розгляду справи у суді першої інстанції в якості свідка головний спеціаліст відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_3 повідомила, що разом з головним спеціалістом відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_2 прибули до магазина позивача, представились, пред`явили посвідчення та направлення на проведення перевірки для ознайомлення. Пропонувала продавцю зв`язатись з позивачем з метою проведення перевірки.
Допитана в якості свідка головний спеціаліст відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_2 також вказала, що разом з головним спеціалістом відділу ринкового та метрологічного нагляду ОСОБА_3 прибули до магазина позивача, представились, пред`явили посвідчення та направлення на проведення перевірки для ознайомлення. Не просили надати техніку для проведення перевірки. Часові проміжки іншого візиту з метою проведення перевірки не узгоджували. 
При цьому, допитана в якості свідка ОСОБА_4 , яка працювала на посаді продавця-консультанта на об`єкті, який перевірявся, повідомила, що на перевірку прибули дві жінки, позивач не з`явився, в наслідок чого перевіряючи склали акт. ОСОБА_4 повідомила, що не уповноважена брати участь у перевірках, разом з цим зазначила, що контактна інформація позивача зазначена в куточку споживача. Направлення на проведення перевірки перевіряючи надали тільки для ознайомлення. У період з 08.10.2020 по 13.10.2020 не спілкувалась з позивачем.  
В ході розгляду справи судом не встановлено, а з боку відповідача не доведено фактів чинення позивачем саме перешкод у проведенні перевірки.
Колегія суддів зазначає, що суб`єкт господарювання може здійснювати свою діяльність особисто, а може залучати для цього третіх осіб та не зобов`язана постійно бути присутньою за місцем здійснення господарської діяльності.
Натомість, відповідачем під час розгляду справи не заперечувався факт того, що безпосередньо позивача не було повідомлено про проведення перевірки. При цьому, також не надано доказів саме вручення позивачу або іншій уповноваженій ним особі повідомлення про проведення планової перевірки.
Як встановлено судом, тривалість планової перевірки була визначена у період з 08.10.2020 року по 13.10.2020 року (4 робочі дні), а фактично посадові особи виходили на перевірку лише 08.10.2020 року та 13.10.2020 року, попередньо не попереджаючи про дату та час. Крім того, згідно наданого відеозапису, перевіряючи знаходились саме в приміщенні магазину, тобто доступ до об`єкту, в якому проводилась перевірки, обмежено не було. При  цьому, з матеріалів перевірки не вбачається та відповідачем не доведено, що перевіряючи ми вчинялось дії на реалізацію своїх повноважень  - отримання пояснень, документи, зразків продукції, тощо.
Таким чином, з матеріалів перевірки не вбачається які саме вимоги висували перевіряючі до позивача, тобто не конкретизовано об`єктивну сторону правопорушення: не є очевидним коли і як позивач не допустив відповідача до перевірки або виконанню яких законних вимог відповідача створив перешкоди позивач.
Відсутність позивача за місцем здійснення господарської діяльності не може бути розцінено як створення перешкод у проведенні перевірки. 
З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність складу правопорушення - створення перешкод шляхом недопущення (вчинення протидії) до проведення перевірок характеристик продукції та невиконання встановлених цим Законом вимог посадових осіб, які здійснюють ринковий нагляд.
Таким чином, враховуючи необізнаність позивача про проведення перевірки та відсутність його на об`єкті перевірки, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо недоведеності відповідачем під час розгляду справи фактів чинення позивачем перешкод в проведенні перевірки.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо порушення відповідачем процедури розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови.
Згідно ч. 6 ст. 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”, відповідальність за порушення інших вимог цього Закону встановлюється згідно із законом.
Справи про накладення штрафів за порушення, визначені названою статтею, розглядаються керівниками органів ринкового нагляду або їх заступниками відповідно до їх компетенції.
Суми штрафів, що накладаються органами ринкового нагляду, зараховуються до Державного бюджету України.
Про вчинення порушень, зазначених у статті 44 Закону України“Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції” посадові особи органів ринкового нагляду, що виявили правопорушення, складають протокол на підставі документів, що містять інформацію про походження продукції та її обіг. Протокол складається у двох примірниках, які підписуються посадовими особами органу ринкового нагляду та фізичною особою, у тому числі фізичною особою - підприємцем, чи керівником юридичної особи або уповноваженою ним особою. Протокол разом з актом перевірки, поясненнями фізичної особи, у тому числі фізичної особи - підприємця, чи керівника юридичної особи або уповноваженої ним особи (у разі їх наявності) та документами, що стосуються справи, не пізніше наступного робочого дня за днем його складання передається керівнику чи заступнику керівника органу ринкового нагляду, які розглядають справу протягом 15 календарних днів з дня отримання протоколу та відповідних документів і приймають рішення про накладення штрафу. Кожний штраф оформляється окремою постановою.
Таким чином, з урахуванням вищевказаних положень Закону та беручи до уваги, що протокол було складено 13.10.2020 року, колегія суддів дійшла висновку, що справапро накладення штрафу повинна була бути розглянута не пізніше 30.10.2020 року.
Натомість, в порушення вимог ч. 6 ст. 44 Закону України “Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції”, оскаржувана постанова була винесена лише 04.11.2020 року, тобто з порушенням строку.
Посилання скаржника на факт невстановлення судом дати, коли керівнику було передано протокол колегія суддів вважає безпідставними та такими, що не впливають на правомірність висновків, оскільки в даному випадку діє імперативна норма Закону, яка визначає перебіг даних строків.
При цьому, відповідачем під час розгляду справи не заперечувалось те, що позивач не повідомлявся про розгляд справи через відсутність такого обов`язку. Тобто, порушення строку розгляду справивідповідач допустив не в наслідок будь-яких об`єктивних обставин (повідомлення особи про розгляд справи, надання часу на заперечення тощо).
В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власного рішення, яке є предметом оскарження позивачем.
З урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції, що постанова ГУ Держпродспоживслужби в Харківській області від 04.11.2020 р. №5.0-59 є протиправною та підлягає скасуванню у судовому порядку.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи те, що рішення суду в оскаржуваній частині прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпродспоживслужби в Харківській області залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 року по справі №520/16521/2020 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 	(підпис)	Н.С. Бартош	
Судді	(підпис)  (підпис) 	А.М. Григоров    З.Г. Подобайло   	

Повний текст постанови складено  10.06.2021 року