ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2021 року	Львів	Справа № 460/9299/20 пров. № А/857/5720/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії :
головуючого судді:                                        Гуляка В.В.
суддів:                                                              Ільчишин Н. В., Коваля Р.Й.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , 
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року (суддя – Нор У.М., час ухвалення – не зазначений, місце ухвалення – м.Рівне, дата складення повного тексту – 02.02.2021р.), 
в адміністративній справі №460/9299/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, 
про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії, 

                                                             встановив: 

У грудні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області, в якому просив: 1) визнати протиправними дії відповідача щодо надання відповіддю від 27.11.2020 за №1700-0307-8/37913 недостовірної та неповної інформації на запит позивача від 20.11.2020 наданого у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI; 2) зобов`язати відповідача надати повну та достовірну інформацію на запит позивача від 20.11.2020 у відповідності до норм Закону України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 №2939-VI. 
Відповідач позову не визнав, вважаючи позовні вимоги безпідставними та недоведеними, у суді першої інстанції подав відзив на адміністративний позов, в якому просив відмовити позивачу у задоволенні позовної заяви у повному обсязі. 
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 02.02.2021 року у задоволенні позову відмовлено. 
З рішенням суду першої інстанції від 02.02.2021 року не погодився позивач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу. Вважає апелянт, що судом першої інстанції прийнято рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке є незаконним, необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню з підстав, викладених в апеляційній скарзі. 
В обґрунтування апеляційних вимог апелянт зазначає, що судом першої інстанції жодної оцінки обставинам справи не здійснено. Предметом спору є надання відповідачем неповної та недостовірної інформації на вказані у запиті від 20.11.2020 року на отримання публічної інформації пункти перший, третій та п`ятий, що порушує законні інтереси позивача. Проте, на переконання апелянта (позивача), суд першої інстанції залишив його без захисту прав та законних інтересів. 
За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати рішення суду від 02.02.2021 року та ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов задоволити повністю. 

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, з врахуванням наступного. 

Судом апеляційної інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 20.11.2020 позивач ОСОБА_1 звернувся до відповідача ГУ ПФУ в Рівненській області із запитом на отримання публічної інформації (а.с. 9), у якому просив надати достовірну, повну інформацію та копії документів, а саме: 
1. Надати довідку про отримання позивачем пенсійних виплат за 2020 рік (та прогнозований грудень 2020): довідку надати за кожен місяць 2020 року окремо у якій за кожен місяць надати наступну інформацію: 1. Посадовий оклад - сума; 2. Оклад за військовим званням - сума; 3. Процентна надбавка за вислугу років 45% - сума; 4. Середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - сума, а саме: 4.1. Надбавка за виконання особливо-важливих завдань - сума; 4.2. Надбавка за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці - сума; 4.3. Щомісячна додаткова грошова винагорода - сума; 4.4. Премія - сума; 5. Індексація - сума. Сума грошового забезпечення для обчислення пенсії - сума; Основний розмір пенсії (62%), основний розмір пенсії складає - сума; Надбавка до пенсії (учасник АТО, учасник бойових бій ст.6) - сума; Надбавка до пенсії (учасник бойових бій) - сума; Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (син ОСОБА_2 ) - сума; Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (дочка ОСОБА_3 ) - сума; Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (дочка ОСОБА_4 ) - сума; Надбавка на непрацездатного члена сім`ї (дружина ОСОБА_5 ) - сума; Підсумок пенсії з тимчасовими надбавками складає - сума. Наголосив за кожен місяць 2020 року окремо в повному обсязі без скорочень; 
2. Надати копію листа ГУ ПФУ в Рівненській області, сформованого до Пенсійного фонду України для отримання позивачем коштів з метою виконання судових рішень у справах №460/2896/19, №460/4451/19; 
3. Надати інформацію, на якій підставі ГУ ПФУ в Рівненській області здійснює саботаж, та не виконує судові рішення у справі №460/4451/19 не здійснюючи в першу чергу перерахунок пенсії з 01.10.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки від 18.09.2019 №501/191; 
4. Надати інформацію, у який термін ГУ ПФУ в Рівненській області будуть виконані в повному обсязі судові рішення у справах №460/2896/19, №460/4451/19 з урахуванням прогнозованих показників, які передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду України, за рахунок основних прогнозованих коштів;
5. Надати розрахунок перерахунку пенсії з 01.10.2019 з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення згідно довідки від 18.09.2019 №501/191 у відповідності до виконання судових рішень у справі №460/4451/19;
6. Надати інформацію, а саме: посада, прізвище та ініціали працівника (працівників) ГУ ПФУ в Рівненській області, який (які) здійснювали перерахунок моєї пенсії у відповідності до виконання судових рішень у справі №460/4451/19. 
Вказаний запит отриманий і зареєстрований ГУ ПФУ в Рівненській області 23.11.2020, за №179/11. 
Відповідач ГУ ПФУ в Рівненській області за результатами розгляду запиту ОСОБА_1 на отримання публічної інформації скерував позивачу відповідь за №1700-0307-8/37913 від 27.11.2020 року (а.с. 10), у якій повідомив інформацію наступного змісту: 
1. Надаємо довідку про отримання позивачем пенсійних виплат та щомісячні розрахунки розміру пенсії за 2020 рік; 
2. Надаємо копію листа Головного управління про виділення коштів на виконання рішень суду по справах №460/4451/19 та 460/2896/19; 
3. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області, на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/4451/19, з дотриманням норм чинного законодавства, в межах повноважень, добровільно проведено перерахунок Вашої пенсії в частині зобов`язань щодо пенсійного забезпечення; 
4. Статтею 8 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України. Будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Головне управління не наділене правом самостійно без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто без збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів. Головне управління є територіальним органом виконавчої влади, який діє у межах своїх повноважень та керується у своїй діяльності Конституцією України, законами України, указами Президента, постановами Верховної Ради України, актами Кабінету міністрів, які прийняті відповідно до Конституції та законів України, іншими нормативно-правовими актами. Враховуючи вищезазначене, сума заборгованості, нарахована на виконання судового рішення, виплачуватиметься після виділення додаткових коштів, що фінансуються з державного бюджету на виконання судових рішень; 
5. Надаємо копію перерахунку пенсії з 01.10.2019 року, проведеного на виконання рішення суду по справі №460/4451/19 з врахуванням довідки від 18.09.2019 №501/191; 
6. Перерахунок пенсії, що проводився на виконання рішення суду по справі №460/4451/19 опрацьовувала ОСОБА_6 - заступник начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій громадян. 
Позивач ОСОБА_1 вважаючи, що відповідачем ГУ ПФУ в Рівненській області неналежно розглянуто його запит, звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом. 

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачем своєчасно надано повну, достовірну та обґрунтовану відповідь на усі питання запиту позивача, виходячи із наявної у нього інформації, та не допущено порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на публічну інформацію. 
Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, з врахуванням наступного. 
Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Згідно ст.40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. 
Реалізацію вказаного права громадянами України закріпленого у статті 40 Конституції України права регламентовано Законом України “Про доступ до публічної інформації” від 13.01.2011 року №2939-VI та Законом України “Про звернення громадян” від 02.10.1996 року №393/96-ВР. 
Статтею 1 Закону України “Про доступ до публічної інформації” від 02.10.1992 №2657-XII передбачено, що публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. 
Тобто, визначальним для публічної інформації є те, що вона заздалегідь зафіксована будь-якими засобами та на будь-яких носіях та знаходилась у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації не бути знищеною після закінчення строків зберігання. 
Статтею 5 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, зокрема, передбачено забезпечення доступу до інформації, шляхом надання інформації за запитами на інформацію. 
Статтею 12 Закону України “Про доступ до публічної інформації” визначено, що суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації. 
Відповідно до ч.1 ст.13 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, розпорядниками інформації для цілей цього Закону, зокрема, визнаються: 1) суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання. 
В силу ч.1 ст.14 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, розпорядники інформації зобов`язані: 1) оприлюднювати інформацію, передбачену цим та іншими законами; 2) систематично вести облік документів, що знаходяться в їхньому володінні; 3) вести облік запитів на інформацію; 4) визначати спеціальні місця для роботи запитувачів з документами чи їх копіями, а також надавати право запитувачам робити виписки з них, фотографувати, копіювати, сканувати їх, записувати на будь-які носії інформації тощо; 5) мати спеціальні структурні підрозділи або призначати відповідальних осіб для забезпечення доступу запитувачів до інформації та оприлюднення інформації; 6) надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію. 
Відповідно до  статті 19 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача. Письмовий запит подається в довільній формі. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі. З метою спрощення процедури оформлення письмових запитів на інформацію особа може подавати запит шляхом заповнення відповідних форм запитів на інформацію, які можна отримати в розпорядника інформації та на офіційному веб-сайті відповідного розпорядника. Зазначені форми мають містити стислу інструкцію щодо процедури подання запиту на інформацію, її отримання тощо. 
Згідно з ч.1 ст.20 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. 
Частиною 1 ст.22 Закону України “Про доступ до публічної інформації” передбачено, що розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону. 
Відповідно до ст.23 Закону України “Про доступ до публічної інформації”, рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду. 
Запитувач має право оскаржити: 1) відмову в задоволенні запиту на інформацію; 2) відстрочку задоволення запиту на інформацію; 3) ненадання відповіді на запит на інформацію; 4) надання недостовірної або неповної інформації; 5) несвоєчасне надання інформації; 6) невиконання розпорядниками обов`язку оприлюднювати інформацію відповідно до статті 15 цього Закону; інші рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації, що порушили законні права та інтереси запитувача. 
Також, статтею 2 Закону України “Про доступ до публічної інформації” передбачено, що цей Закон не поширюється на відносини щодо отримання інформації суб`єктами владних повноважень при здійсненні ними своїх функцій, а також на відносини у сфері звернень громадян, які регулюються спеціальним законом. 
Поряд з цим, слід зазначити, що Закон України “Про звернення громадян” регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення. 
Суд враховує, що п.5 ч.1 ст.24 Закону України “Про доступ до публічної інформації” встановлено відповідальність за порушення законодавства про доступ до публічної інформації, яку несуть особи, винні у вчиненні таких порушень, серед іншого – надання або оприлюднення недостовірної, неточної або неповної інформації. 
Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності, тобто неповні або перекручені (Абзац п`ятий пункту 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №1 від 27.02.2009 р. “Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи). 
Неповною є інформація, яка задовольняє лише частину запиту, без належно оформленої відмови у задоволенні решти запиту. 
З урахуванням наведеного вище, правильно суд першої інстанції зазначив, що розпорядник публічної інформації повинен забезпечити особі, яка звертається із запитом на інформацію, доступ саме до тієї інформації чи документів, які він просить надати, а у випадку, якщо він не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції володіти інформацією, щодо якої зроблено запит, - відмовити у її наданні, не виходячи за межі чітко поставленого питання, щодо якого зроблено запит. Розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він володіє. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, без проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям "відображеності та задокументованості" і є публічною. 
Згідно з правовою позицією, що також узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у постанові 25.06.2019 у справі №9901/925/18,  розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації. 
Таким чином, розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив, яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. 
Колегія суддів апеляційного суду враховує, що матеріалами справи підтверджується, що 20.11.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області із запитом на отримання публічної інформації, який за своєю суттю стосується пенсійних виплат позивача, в тому числі перерахунку пенсії на виконання судових рішень щодо позивача. 
Аналіз змісту відповіді ГУ ПФУ в Рівненській області на запит ОСОБА_1 від 20.11.2020 року на отримання публічної інформації дає підстави для висновку, що відповідачем надано повну, достовірну та обґрунтовану відповідь на усі питання запиту позивача, виходячи із наявної у нього інформації, в тому числі на пункт 1, 3, 5 запиту, та не допустив порушень законодавства, які б призвели до обмеження права позивача на інформацію, і доводи апеляційної скарги такого висновку суду не спростовують. 
Відповідно до частин 1 та 2  ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. 
Правильно зауважив суд першої інстанції, що доводи позивача зводяться до його незгоди з порядком перерахунку його пенсії та її обрахунком, а також повнотою виконання рішень судів щодо такого перерахунку у справах №460/2896/19 та №460/4451/19, однак правова оцінка діям ГУ ПФУ в Рівненській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 може бути надана судом лише в межах розгляду справи про оскарження таких дій. Натомість предметом розгляду даної справи є дії ГУ ПФУ в Рівненській області щодо належного і повного розгляду запиту позивача від 20.11.2020 та надання відповіді на нього. 
Відносно доводів апелянта щодо надання відповідачем неповної та недостовірної інформації на вказані у запиті від 20.11.2020 року пункт перший (надання довідок про пенсійні виплати за 2020 рік), пункт третій (надання інформації щодо здійснення саботажу та невиконання судового рішення), пункт п`ятий (надання розрахунку перерахунку пенсії щодо виконання судових рішень), то суд апеляційної інстанції враховує, що відповідачем у додаток до відповіді за №1700-0307-8/37913 від 27.11.2020 року було додано довідку про отримання позивачем пенсійних виплат та щомісячні розрахунки розміру пенсії за 2020 рік, копію перерахунку пенсії з 01.10.2019 року, проведеного на виконання рішення суду по справі №460/4451/19, а також поінформовано, що ГУ ПФУ в Рівненській області на виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду по справі №460/4451/19 з дотриманням норм чинного законодавства, в межах повноважень, добровільно проведено перерахунок пенсії в частині зобов`язань щодо пенсійного забезпечення. 
Водночас, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що сформовані позивачем у запиті від 20.11.2020 року питання до відповідача фактично зумовлені правовідносинами між цими ж сторонами у сфері пенсійного забезпечення позивача, як-то, пенсійних виплат, нарахувань, перерахунків, в тому числі на виконання судових рішень. 
З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про належний розгляд відповідачем запиту позивача від 20.11.2020 року, і відсутності факту порушення відповідачем прав та інтересів позивача у правовідносинах щодо отримання публічної інформації, а отже про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. 
Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують. 
З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду від 02.02.2020 року винесене з дотриманням норм матеріального права та процесуального права, а тому немає підстав для його скасування. 

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження). 
Згідно п.2 ч.6 ст.12 КАС України, для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію. 
Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи, та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України. 
Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд 

                                                                    постановив:  

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення. 
Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 02 лютого 2021 року в адміністративній справі №460/9299/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити дії – залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.  

Головуючий суддя	 	В. В. Гуляк 	
судді	 	Н. В. Ільчишин 	
 	 	Р. Й. Коваль