Ухвала
 
26 травня 2021 року
м. Київ
 
справа № 755/5051/17
провадження № 61-14714св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
головуючого - Фаловської І. М.,
суддів: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., 
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяви колегії суддів: Фаловської І. М., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., про самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури № 4, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Київської місцевої прокуратури                 № 4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року у складі судді Астахової О. О. та постанову Київського апеляційного суду                                   від 31 серпня 2020 року у складі колегії суддів: Соколової В. В., Андрієнко А. М., Поліщук Н. В.,
В С Т А Н О В И В:
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Київської місцевої прокуратури № 4, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, в особі прокуратури Дніпровського району м. Києва (назву якої змінено на Київську місцеву прокуратуру № 4) в розмірі 3 318 522,00 грн.
Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів на користь ОСОБА_1 210 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди; в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Київського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року апеляційну скаргу Київської місцевої прокуратури № 4 - залишено без задоволення; рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року залишено без змін.
У жовтні 2010 року Київська місцева прокуратура № 4 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Дніпровського районного суду м. Києва                               від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 серпня          2020 року.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи                                              від 08 жовтня 2020 року, указану касаційну скаргу передано на розгляд судді-доповідачу Ігнатенку В. М. і визначено склад колегії суддів: Жданова В. С. та Кузнєцов В. О.
Ухвалою Верховного Суду від 09 листопада 2020 року залишено без руху касаційну скаргу Київської місцевої прокуратури № 4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року, та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги до 30 листопада 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
На виконання вимог указаної ухвали, у встановлений судом строк, прокуратура надіслала матеріали на усунення недоліків касаційної скарги.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи                 від 11 грудня 2020 року визначено склад колегії суддів для розгляду зазначеної справи: Ігнатенко В. М. (суддя-доповідач), Кузнєцов В. О., Стрільчук В. А.
Ухвалою Верховного Суду від 17 грудня 2020 року поновлено Київській місцевій прокуратурі № 4 строк на касаційне оскарження судових рішень; відкрито касаційне провадження, витребувано справу № 755/5051/17 з районного суду та відмовлено Київській місцевій прокуратурі № 4 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 31 серпня                 2020 року.
У січні 2021 року ОСОБА_1 надіслав до Верховного Суду два заперечення на касаційну скаргу прокуратури.
22 березня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку клопотання про відвід колегії суддів Верховного Суду: Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О., Стрільчука В. А.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи                 від 23 березня 2021 року визначено склад колегії суддів для розгляду зазначеної справи: Ігнатенко В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчук В. А.
Ухвалою Верховного Суду від 24 березня 2021 року залишено без розгляду клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Кузнєцова В. О.; клопотання                            ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. визнано необґрунтованим тапередано для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Ігнатенка В. М.,                            Стрільчука В. А. передано судді-доповідачеві Литвиненко І. В. для вирішення у встановленому законом порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 26 березня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. відмовлено.
05 квітня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду засобами поштового зв`язку два клопотання про відвід суддів Верховного Суду Ігнатенка В. М. та Стрільчука В. А.
Указані клопотання обґрунтовані тим, що судді Верховного Суду Ігнатенко В. М.,                та Стрільчук В. А.  не можуть брати участь у розгляді даної справи, оскільки ними безпідставно відкрито провадження у справі за касаційною скаргою прокуратури, хоча за подання касаційної скарги судовий збір не було сплачено у повному обсязі. Так прокуратурою сплачено судовий збір у відсотковому співвідношенні не до ціни позову, а до присудженої судом суми. 
Крім того, ОСОБА_1 посилався на те, що судді Верховного Суду, зокрема, Фаловська І. М. (головуючий суддя), Мартєв С. Ю. (суддя-доповідач),                  Стрільчук В. А., Ігнатенко В. М., Карпенко С. О. приймали участь у касаційному перегляді справи № 755/9398/16-ц за його позовом, скасували законні рішення судів першої та апеляційної інстанції. У справі № 755/9398/16-ц прокуратурою теж було сплачено судовий збір у меншому розмірі ніж передбачено законом, однак судом відкрито касаційне провадження. ОСОБА_1 також посилався на те, що справа має виключну правову проблему, тому розглядати її повинна Велика Палата Верховного Суду.
Ухвалою Верховного Суду від 06 квітня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про відвід судді Ігнатенка В. М. та клопотання ОСОБА_1 про відвід судді   Стрільчука В. А. в справі № 755/5051/17,  визнано необґрунтованими та передано їх для вирішення іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу.
Клопотання ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Ігнатенка В. М.,                        Стрільчука В. А. передано судді-доповідачеві Ткачуку О. С. для вирішення у встановленому законом порядку.
Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2021 року у задоволенні клопотань ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А. відмовлено.
Ухвалою Верховного Суду від 15 квітня 2021 року указану справу призначено до судового розгляду у складі колегії із п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів                           від 20 квітня 2021 року для розгляду указаної справи визначено колегію суддів у складі: Фаловської І. М. (головуючого), Ігнатенка В. М. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А.
Колегією суддів заявлено самовідвід у справі, що переглядається з метою усунення щонайменших сумнівів в об`єктивності та неупередженості суду.
Вирішуючи питання про самовідвід суддів, Верховний Суд виходить з наступного.
У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом.
У світлі прецедентної практики Європейського суду з прав людини об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав (і навіть потенційної можливості) побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.
Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).
Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви у його неупередженості.
Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.
Відповідно до статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.
Установлено, що Верховний Суд у складі колегії суддів: Фаловської І. М.,                  Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю., Стрільчука В. А. розглянув у касаційному порядку касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року у справі                                № 755/9398/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури                         № 4, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди.
За наслідками перегляду указаних судових рішень Верховним Судом прийнято постанову від 24 лютого 2021 року, провадження № 61-1830св19, якою касаційну скаргу Державної казначейської служби України задоволено; рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 04 липня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 грудня 2018 року скасовано і ухвалено нове рішення, яким у позові ОСОБА_1 до прокуратури Дніпровського району                           м. Києва, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконними діями органів досудового розслідування прокуратури та суду відмовлено.
Установлено, що для перегляду у касаційному порядку судових рішень в аналогічній справі  № 755/5051/17 визначено такий самий склад колегії суддів як і для розгляду справи № 755/9398/16-ц.
ОСОБА_1 , звертаючись до Верховного Суду із заявами та клопотаннями про відвід колегії суддів (які ухвалами Верховного Суду визнані необгрунтованими та залишені без задоволення) висловлював недовіру суддям Ігнатенку В. М. та Стрільчуку В. А., оскільки іншу справу 755/9398/16-ц у подібних правовідносинах за його позовом переглянуто Верховним Судом і ухвалено рішення не на його користь.
За таких обставин, Верховний Суд у складі колегії суддів: Фаловської І. М. (головуючий суддя), Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Карпенко С. О.,                         Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., з урахуванням викладеного та розуміючи необхідність усунення будь-яких сумнівів у неупередженості суддів та підтримки довіри до суду приходить до висновку про необхідність задоволення заяв указаних суддів про самовідвід.
Керуючись статтями 36, 39 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Заяви колегії суддів: Фаловської І. М., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,                  Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., про самовідвід задовольнити.
Відвести суддів Фаловську І. М., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Мартєва С. Ю.,  Стрільчука В. А., від участі в розгляді Верховним Судом цивільної справи                                  № 755/5051/17 за позовом ОСОБА_1 до Київської місцевої прокуратури № 4, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою Київської місцевої прокуратури № 4 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 05 грудня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 31 серпня 2020 року.
Передати цивільну справу № 755/5051/17 для здійснення повторного автоматизованого розподілу.
 
Головуючий                                                                                     І. М. Фаловська
 
Судді:                                                                                                 В. М. Ігнатенко
 
                                                                                                            С. О. Карпенко
 
                                                                                                            С. Ю. Мартєв
 
                                                                                                            В. А. Стрільчук