ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2021 року 
м. Київ

Справа №  873/131/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Васьковського О.В. - головуючого, Білоуса В.В., Огородніка К.М., 

за участі секретаря судового засідання Аліференко Т.В.

розглянув апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон Плюс"
на ухвалу Північного апеляційного господарського суду (головуючий - Ю.Б.    Михальська) від 23.02.2021 
за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстеріор Груп"
про скасування рішення Черкаського обласного постійно діючого третейського суду при корпорації "Радник" від 31.07.2020 у справі № 01/36-2020
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон Плюс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Екстеріор Груп"
про стягнення заборгованості 

Учасники справи:
представник позивача - Яковишин М.В., адвокат, 
представник відповідача - Щербак І.І., адвокат. 

1.          Короткий зміст вимог
1.1           19.10.2020 Товариство з обмеженою відповідальністю "Екстеріор Груп" (далі - Відповідач) подало заяву про скасування Рішення від 31.07.2020 у справі №    01/36-2020 (далі - Рішення), ухваленого Черкаським обласним постійним діючим третейським судом при корпорації "Радник" (далі - Третейський суд) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон Плюс" (далі Позивач) до Відповідача про стягнення заборгованості.
1.2          Заява мотивована існуванням підстав для скасування Рішення, так як Третейський суд прийняв це Рішення у справі, яка не підвідомча третейському суду відповідно до Закону, та у спорі, не передбаченому третейською угодою, оскільки Третейський суд всупереч вимогам закону щодо рівності всіх учасників третейського розгляду, щодо змагальності, всебічності, повноти та об`єктивності вирішення спору та щодо вимог про сприяння сторонам у досягненні ними мирової угоди, не витребував та не дослідив оригінали актів приймання-передачі майна від 03.01.2018 та від 04.01.2018, Додаткової угоди № 1 від 04.01.2018 (далі - Додаткова угода) до укладеного між сторонами договору № 01/-1/2018-1 від 03.01.2018 оренди приміщення (далі - Договір), за яким з Відповідача стягнута заборгованість з орендної плати, тоді як Додаткова угода між сторонами не укладалась, Третейському суду були надані копії підробленої Додаткової угоди, оригінал якої Третейським судом не досліджувався, а умови Договору, на відміну від умов Додатковї угоди, містили інший предмет оренди, інший розмір орендної плати та не передбачали передачу спору за Договором на вирішення третейського суду.  

2.          Короткий зміст рішення суду першої інстанції
2.1           23.02.2021 Північний апеляційний господарський суд ухвалив про задоволення заяви Відповідача та про скасування Рішення Третейського суду.
2.2          Рішення суду мотивоване наявністю підстав для скасування Рішення Третейського суду, оскільки це Рішення було прийняте у спорі, не підвідомчому третейському суду з огляду на те, що третейська угода між сторонами у письмовій формі, як цього вимагає Закон, не укладалась, тоді як Третейський суд, здійснюючі розгляд справи та вирішуючи спір за Договором між сторонами, всупереч вимогам Закону, не витребував, не дослідив та не надав оцінки оригіналу Договору, Додаткової угоди та актам приймання-передачі майна від 03.01.2018 та від 04.01.2018, а на вимогу суду Позивач у цій справі не надав оригінали вказаних документів, зокрема Додаткової угоди, не повідомив про причини ненадання цих документів та не навів поважні причини неявки в чергове призначене засідання господарського суду. Також суд виходив з того, що Відповідач заперечує обставину укладення між сторонами Додаткової угоди, а Відповідача не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду третейської справи. 

3.          Встановлені судом обставини 
3.1          Згідно з матеріалами третейської справи №    01/36-2020 та за змістом Рішення Третейського суду цей суд дійшов висновку про те, що справа підлягає розгляду даним третейським судом з огляду на положення пункту 1.5 Додаткової угоди, укладеної між сторонами, у якій сторони встановили, що усі спори та суперечки, що виникли або можуть виникнути між сторонами, у тому числі пов`язані з укладенням, виконанням, зміною або припиненням цього договору, включаючи спори про відшкодування завданих порушенням договору збитків, або визнанням його недійсним, підлягають вирішенню у Третейському суді.
3.2          Звертаючись до суду із заявою про скасування Рішення Третейського суду, Відповідач наголосив на тому, що Додаткова угода до Договору, у якій нібито викладене третейське застереження, ним не укладалась та не підписувалась, а надані Третейському суду документи (Додаткова угода та акт приймання-передачі від 04.01.2018 до неї) є підробленими.
3.3          В заяві про скасування Рішення Третейського суду Відповідач також посилався на те, що як при прийнятті до розгляду, так і при розгляді справи №    01/36-2020 по суті Третейський суд не запросив у Позивача оригінали Договору, Додаткової угоди, а також актів приймання-передачі приміщення від 03.01.2018 та від 04.01.2018.
3.4           19.01.2021 Північний апеляційний господарський суду ухвалою (пункт 2 резолютивної частини) витребував у Позивача (20702, Черкаська область, місто    Сміла, вулиця Ольги Олійник, 13, код ЄДРПОУ 32453367) оригінали Договору, Додаткової угоди та акти приймання-передачі приміщення від 03.01.2018 та 04.01.2018. 
У пункті 3 резолютивної частини ухвали Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 повідомлено, що у випадку неможливості подати документи, які витребовує суд, учасник справи зобов`язаний повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення даної ухвали.
3.5           09.02.2021 Північний апеляційний господарський суду ухвалою (пункт 3 резолютивної частини) повторно зобов`язав Позивача виконати вимоги пунктів 2, 3 резолютивної частини ухвали суду від 19.01.2021 у зв`язку із ненаданням Позивачем до суду оригіналів витребуваних документів.
3.6          Вимоги ухвал Північного апеляційного господарського суду від 19.01.2021 та 09.02.2021 Позивач не виконав, оригінали документів, зокрема, Додаткової угоди, у пункті 1.5 якої, за твердженнями Позивача, міститься третейське застереження, та акту приймання-передачі приміщення від 04.01.2018 до нього, копії яких містяться у матеріалах третейської справи, суду не надані, заяви про неможливість надати вказані докази із зазначенням відповідних причин до суду також не надходили. 
Оригінали Договору та акту приймання-передачі приміщення від 03.01.2018 були надані до суду для огляду представниками Відповідача у судовому засіданні 09.02.2021. Умови Договору третейського застереження не містять.
3.7          Третейський суд у своїй діяльності керується Регламентом, затвердженим радою директорів корпорації "Радник" зі змінами від 16.11.2015 (далі - Регламент).
У пункті 1 Регламенту "Застосування Регламенту" встановлено, що даний Регламент є невід`ємною частиною третейської угоди.
У пункті 12 Регламенту "Докази" вказано, що письмовими доказами є будь-які документи, що подаються сторонами в оригіналах або засвідчених копіях. Засвідченими є копії: засвідчені нотаріусом, адвокатом відповідно до статті 5 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", юридичною особою, що виготовила оригінал, стороною - юридичною особою, яка має оригінал, при умові одночасного надання такого оригіналу для огляду третейському суду. Засвідченою є також копія документу, посвідчена головуючим складу третейського суду шляхом проставлення на копії власноручного надпису "з оригіналом звірено", власного підпису і дати після огляду і дослідження оригіналу документу, наданого учасниками третейського розгляду одночасно з копією.
3.8          У матеріалах третейської справи відсутні відомості про те, що Третейський суд запрошував у Позивача чи Відповідача оригінали долучених до позовної заяви документів, а саме: Договору, Додаткової угоди та актів приймання-передачі приміщення від 03.01.2018 та 04.01.2018. Відмітки про засвідчення копій документів їх оригіналам головуючим складу третейського суду шляхом проставлення на них власноручного надпису "з оригіналом звірено" на зазначених документах відсутні. 
3.9          Відповідач не був присутній у судовому засіданні 31.07.2020в Третейському суді, за результатами якого прийняте оскаржуване Рішення, а у матеріалах третейської справи відсутні відомості про належне повідомлення Відповідача про дату, час і місце розгляду третейської справи.
У долученій Третейським судом до матеріалів третейської справи роздруківці із сайту "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштового відправлення із трек-номером 1800103072700 зазначено "відправлення не вручене під час доставки: інші причини". Із вказаної роздруківки, за відсутності у матеріалах справи реєстру відправки поштової кореспонденції, неможливо встановити, на яку саме адресу Третейський суд направляв поштову кореспонденцію, а витяг містить інформацію лише щодо номерів поштового відділення (із якого та на яке було направлено кореспонденцію).

4.          Короткий зміст вимог апеляційної скарги 
4.1           11.03.2020 Позивач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 та відмовити у задоволенні вимог Відповідача про скасування Рішення Третейського суду.

5.          Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу 
5.1          Суд, ухвалюючи оскаржуване рішення, дійшов помилкового висновку про непідвідомчість третейському суду спору за вимогами Позивача до Відповідача про стягнення заборгованості з орендної плати, оскільки суд неправильно встановив обставини, які мають значення для справи, а угода сторін щодо передачі спору за Договором на розгляд Третейського суду (третейське застереження) міститься в Додатковій угоді до Договору.
5.2          Суд дійшов помилкового висновку про неукладення сторонами в письмовій формі третейської угоди у Додатковій угоді, оскільки неправильно дослідив та надав неправильну оцінку доказам у справі з огляду на те, що належним чином засвідчені копії Договору та Додатковї угоди містяться в матеріалах справи, як цього вимагає Закон; ненадання оригіналів цих документів суду відбулось не внаслідок ухилення від виконанням вимог суду, а через неможливість представника Позивача з поважних причин бути присутнім в судових засіданнях, призначених судом; суд же згідно з процесуальним законом мав право застосувати заходи процесуального примусу. 
У зв`язку з наведеними порушеннями процесуального права, допущеними судом першої інстанції, скаржник просить Суд (як суд апеляційної інстанції у цій справі) оглянути в судовому засіданні оригінали Договору і Додаткової угоди. 
5.3          Аргументи Відповідача про те, що Додаткова угода не підписувалась директором Відповідача спростовується тим, що відповідна експертиза у справі, про призначення якої заявляв Відповідач, не призначалась та не проводилась, у межах цієї експертизи відповідні документи можуть бути витребувані, а від надання цих документів Позивач не ухилявся.
5.4          Суд порушив норми процесуального права, а саме частини четвертої статті 75    ГПК України, оскільки не врахував обставини, встановлені рішенням, на яке послався суд, а саме ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.09.2020 у справі № 873/93/20 - про видачу наказу на примусове виконання Рішення Третейського суду. 

6.          Узагальнений виклад позиції інших учасників справи
6.1          Аргументи Відповідача у відзиві на апеляційну скаргу, у якому сторона погоджується із висновками та мотивами в оскаржуваній ухвалі апеляційного суду, зводяться до заперечення факту укладення між сторонами Додаткової угоди, що містить третейське застереження, а також до вирішення Третейським судом справи з ухваленням Рішення на підставі копії підробленої Позивачем Додаткової угоди, оригінал якої ні Відповідачу, ні Третейському суду, ні апеляційному суду на огляд наданий не був.

7.          Апеляційне провадження
7.1          Суд відхиляє заявлене Позивачем в апеляційній скарзі (пункт 5.2), однак не підтримане представником Позивача в судовому засіданні клопотання про огляд в судовому засіданні оригіналів Договору та Додаткової угоди, оскільки відповідно до частини першої статті 82 ГПК України суд вчиняє таку процесуальну дію як огляд, зокрема тих письмових доказів, які не можна доставити до суду, тоді як Позивач всупереч наведеним положенням статті  82 ГПК України не навів ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні з її розгляду обставин та причин неможливості доставити ці докази  до суду.
7.2          Крім цього, норми ГПК України не передбачають процесуальної дії з огляду судом оригіналів письмових доказів в судовому засіданні, оскільки стосовно цих доказів, якщо не встановлено обставин неможливості доставити їх до суду, норми ГПК України передбачають вчинення таких процесуальних дій, як подання (сторонами та іншими учасниками у справі), витребування, забезпечення (судом - у встановлених законом випадках та порядку), прийняття, оцінка, зберігання, повернення тощо (судом), у зв`язку із чим Суд зазначає про таке. 
Порядок подання доказів, письмових доказів у господарському процесі регламентований статтями 80, 91 ГПК України. 
Учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду (частина перша статті 80).
Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (частина друга статті 80).
Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (частина четверта статті 80).
Відповідно до частини другої статті 91 ГПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.
Якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу .
Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги (частина шоста статті 91 ГПК України). 
Статтею 92 цього Кодексу регламентовані правила зберігання та повернення оригіналів письмових доказів.
Оригінали письмових доказів зберігаються у суді в матеріалах справи.
За заявою особи, яка надала суду оригінал письмового доказу, суд повертає оригінал доказу цій особі після його дослідження, якщо це можливо без шкоди для розгляду справи, або після набрання судовим рішенням законної сили. У матеріалах справи залишається засвідчена суддею копія письмового доказу або витяг з нього.
7.3          Суд зазначає про неодноразове витребування судом першої інстанції, зокрема оригіналу Додаткової угоди, та невиконання Позивачем цих вимог суду (пункти 3.4-3.6).
7.4          У зв`язку із викладеним, враховуючи що Позивач у клопотанні про огляд доказів судом апеляційної інстанції між тим зазначає причини неподання доказів суду першої інстанції, помилково при цьому ототожнюючи процесуальну дію з огляду письмового доказу судом з процесуальною дією з подання цього доказу стороною до суду, а також помилково ототожнюючи причини для огляду судом доказів в місці їх знаходження - згідно зі статтею 82 ГПК    України, з причинами неможливості сторони подати докази до суду першої інстанції  - згідно з частиною третьою статті 269 ГПК України, Суд не бере до уваги викладені в клопотанні Позивача про огляд в судовому засіданні оригіналів Договору та Додаткової угоди причини неподання оригіналів цих документів апеляційному суду як суду першої інстанції на його вимогу.
7.5          Поряд з цим Суд зазначає, що Позивач всупереч положенням статті 269 ГПК    України ні в апеляційній скарзі, ні в судовому засіданні з її розгляду, незважаючи на обізнаність Позивача про це засідання, на присутність його представника у цьому засіданні, на відсутність відповідних перешкод, не заявив клопотання за правилами частини третьої цієї статті Кодексу, а саме Позивач не заявив клопотання про надання касаційному суду як суду апеляційної інстанції у цій справі доказів (оригіналів Договору та Додатковї угоди тощо), що не були надані у цю справу ні за ініціативою Позивача, ні на вимогу суду першої інстанції (пункти 3.4-3.6, 7.3).

8.          Позиція Верховного Суду та висновки щодо застосування норм права
Щодо наслідків прийняття третейським судом рішення у справі, не підвідомчій третейському суду відповідно до закону
8.1          За змістом частини другої статті 24, частини другої статті 25 та частини другої статті 253 ГПК    України справи щодо оскарження рішень третейських судів, про видачу наказів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними господарськими судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом; Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних господарських судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.
8.2          Частиною 1 статті 346 ГПК України передбачено, що сторони, треті особи, а також особи, які не брали участі у справі, у разі якщо третейський суд вирішив питання про їхні права та (або) обов`язки, мають право звернутися до суду із заявою про скасування рішення третейського суду.
Відповідно до частини 3 статті 349 ГПК України при розгляді справи в судовому засіданні суд встановлює наявність або відсутність підстав для скасування рішення третейського суду. 
Частиною 4 цієї статті ГПК України визначено, що суд не обмежений доводами заяви про скасування рішення третейського суду, якщо під час розгляду справи буде встановлено підстави для скасування рішення третейського суду, визначені статтею 350 цього Кодексу.
Згідно з частиною 1 статтею 350 ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано лише у випадках, передбачених цією статтею.
Відповідно до частини 2 цієї статті ГПК України рішення третейського суду може бути скасовано у разі, якщо:
1) справа, у якій прийнято рішення третейського суду, не підвідомча третейському суду відповідно до закону;
2) рішення третейського суду прийнято у спорі, не передбаченому третейською угодою, або цим рішенням вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди. Якщо рішенням третейського суду вирішені питання, які виходять за межі третейської угоди, то скасовано може бути лише ту частину рішення, що стосується питань, які виходять за межі третейської угоди;
3) третейську угоду визнано судом недійсною;
4) склад третейського суду, яким прийнято рішення, не відповідав вимогам закону;
5) третейський суд вирішив питання про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі.
Аналогічні положення містяться у статті 51 Закону України "Про третейські суди".
Перелік підстав, за яких може бути оскаржене та скасоване рішення третейського суду, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
8.3          Визначення порядку та умов передачі спору на рішення третейського суду врегульовано положеннями Закону України "Про третейські суди", відповідно до статті 5 якого юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону. Спір може бути переданий на вирішення третейського суду до прийняття компетентним судом рішення у спорі між тими ж сторонами, з того ж предмета і з тих самих підстав. 
Статтею 6 цього Закону регламентовано питання підвідомчості справ третейському суду, якою визначено загальне правило, за яким третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, а також перелічені винятки з цього правила, до яких не належить справа, у якій винесено оскаржуване Рішення.
8.4          Порядок узгодження сторонами передачі спору на розгляд третейського суду встановлений статтею 12 Закону України "Про третейські суди", відповідно до якої:
- третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди (частина перша); 
- якщо сторони не домовилися про інше при передачі спору до постійно діючого третейського суду, а також при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід`ємна частина третейської угоди (частина друга); 
- за будь-яких обставин у разі суперечності третейської угоди регламенту третейського суду застосовуються положення регламенту (частина третя);
- третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв`язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує (частина четверта); 
- третейська угода має містити відомості про найменування сторін та їх місцезнаходження, предмет спору, місце і дату укладання угоди (частина п`ята);
- посилання у договорі, контракті на документ, який містить умову про третейський розгляд спору, є третейською угодою за умови, що договір укладений у письмовій формі і це посилання є таким, що робить третейську угоду частиною договору (частина шоста);
- у разі недодержання правил, передбачених цією статтею, третейська угода є недійсною (частина сьома);
- недійсність окремих положень договору, контракту, що містить третейське застереження, не тягне за собою недійсність такого третейського застереження (частина восьма);
- третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом (частина дев`ята). 
8.5          У зв`язку із викладеним та враховуючи, що суд першої інстанції встановив обставини прийняття Третейським судом Рішення у справі за спором між сторонами про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором за відсутності доказів узгодження сторонами в Договорі або в будь-якому іншому порядку, встановленому статтею 12 Закону України "Про третейські суди", передачі спору за Договором на розгляд третейського суду, Суд погоджується з висновками суду в оскаржуваному рішенні про доведення Відповідачем існування у спірних правовідносинах передбаченої законом підстави для скасування Рішення Третейського суду згідно з пунктом 1 частини другої статті 350 ГПК України та пунктом 1 частини третьої статті 51    Закону.
8.6          Дійшовши цього висновку, Суд відхиляє протилежні аргументи скаржника (пункти 5.1-5.4), зокрема і в тій їх частині, в якій він стверджує, що наявність і у матеріалах третейської справи, і у матеріалах цієї справи належним чином засвідченої Позивачем копії Додаткової угоди, що містить третейське застереження у розумінні положень статті 12 Закону України "Про третейські суди", спростовує наведені Відповідачем та зазначені судом в оскаржуваному рішенні підстави для скасування Рішення Третейського суду, у зв`язку з чим Суд також зазначає про таке.
8.7           Суди у цій справі встановили обставини відсутності у матеріалах третейської справи відомостей про запрошення Третейським судом у Позивача чи Відповідача оригіналів долучених до позовної заяви документів, зокрема Додаткової угоди, а також відсутність відмітки про засвідчення копії цього документа його оригіналу головуючим складу Третейського суду шляхом проставлення на них власноручного надпису "з оригіналом звірено", як цього вимагають положення пунктів 1, 12 Регламенту, затвердженого радою директорів корпорації "Радник" зі змінами від 16.11.2015, яким у своїй діяльності керується Третейський суд (пункти 3.7, 3.8).
8.8          Приписами частини другої статті 42 ГПК України унормовано, що учасники справи зобов`язані, зокрема: сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.
Згідно з частиною першою статті 43 ГПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідно до частини першої статті 73 цього Кодексу доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до статті 74 ГПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень
У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.
Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів.
Відповідно до частин сьомої, восьмої, дев`ятої, десятої статті 81 ГПК України будь-яка особа, в якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.
Особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.
У разі неподання учасником справи витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання та яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання таких доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду.
Відповідно до частини шостої статті 91 ГПК України якщо подано копію (електронну копію) письмового доказу, суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи може витребувати у відповідної особи оригінал письмового доказу.
Якщо оригінал письмового доказу не поданий, а учасник справи або суд ставить під сумнів відповідність поданої копії (електронної копії) оригіналу, такий доказ не береться судом до уваги.
8.9          За змістом наведених норм, з огляду на установлені процесуальним Законом на засадах змагальності порядок розподілу між сторонами обов`язків щодо доказування у межах здійснення судочинства у господарських судах, межі прав суду у збиранні доказів та враховуючи встановлені судом першої інстанції обставини заперечення Відповідачем події та обставин укладення Додаткової угоди, що містить, за твердженням Позивача, третейське застереження щодо передачі спору за Договором на вирішення Третейського суду (пункт 3.2), недослідження Третейським судом при вирішенні спору з прийняттям оскаржуваного Рішення оригіналу Додаткової угоди (пункт 3.3), ненадання Позивачем на вимогу господарського суду у цій справі оригіналу Додаткової угоди за відсутності поважних причин (пункти 3.4-3.6), Суд погоджується з висновком суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні про неукладення сторонами Додаткової угоди та, відповідно відсутність обставин узгодження сторонами в порядку, встановленому статтею 12 Закону України "Про третейські суди", передачі спору за Договором на розгляд Третейського суду, що не спростовано Позивачем в установленому Законом порядку на стадії апеляційного провадження у цій справі (розділ 7).
У цих висновках Суд звертається до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постановах від 17.07.2018 року у справі №915/1145/17, від 18.06.2019 у справі №    920/330/18 та від 07.08.2019 у справі №    925/2151/14.
8.10          Поряд з викладеним, встановлені ГПК України на засадах змагальності порядок розподілу між сторонами обов`язків щодо доказування у межах здійснення судочинства у господарських судах та межі повноважень господарського суду щодо витребування доказів (пункт 8.8) спростовують також аргументи скаржника про застосування судом першої інстанції у цій справі заходів процесуального примусу згідно з положеннями частини дев`ятої статті 81 та статті 134 ГПК України задля забезпечення доказів у справі - оригіналу Додаткової угоди (пункт 5.4), оскільки ці доводи спотворюють категорію тягаря (обов`язку) доказування та суперечать положенням статті 74 ГПК України.
Крім цього застосування заходів процесуального примусу згідно з правилами статті 134 ГПК    України є дискрецією суду - здійснюється за його розсудом.
При цьому у застосуванні цих заходів суд має зважувати на одну із основних засад (принципів) господарського судочинства - змагальність сторін (пункт 4 частини третьої статі 2, стаття 13 ГПК України), з огляду на яку суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:
1) керує ходом судового процесу;
2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;
3) роз`яснює у разі необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;
4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;
5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
8.11          На підставі викладеного та виходячи з меж перегляду справи в суді апеляційної інстанції згідно зі статтею 269 ГПК України, Суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваного рішення апеляційного суду. 
8.12          Таким чином висновки апеляційного суду як суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі про задоволення заяви Відповідача та скасування за його заявою Рішення Третейського суду зроблені відповідно до норм законодавства, а також відповідно до встановлених обставин справи. У зв`язку з викладеним та відповідно до пункту 1 частини першої статті 275 та статті 276 ГПК України оскаржувана ухвала місцевого суду підлягає залишенню без змін як законна та обґрунтована.
8.13          У зв`язку із відмовою у задоволенні апеляційної скарги судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на Позивача.
Керуючись статтями 25, 129, 240, 269, 270, 275, 276, 351 Господарського процесуального кодексу України, Суд
П О С Т А Н О В И В :
1.          Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Леон Плюс" залишити без задоволення.
2.          Ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 23.02.2021 у справі №    873/131/20 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя                                                                      О.В. Васьковський
Судді                                                                                          В.В. Білоус
                                                                                          К.М. Огороднік