ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Заяць О.В.                                                                                                       суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2021 року                                                                                        Справа № 620/3183/19
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                   Губської Л.В., Карпушової О.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу комунального підприємства «Борзна-Комунальник» на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року у справі 

за позовом           Управління Державної служби України 
з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області

до                     комунального підприємства «Борзна-Комунальник»

про                     застосування заходів реагування, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
Управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Чернігівській області (далі - позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до комунального підприємства «Борзна-Комунальник» (далі - відповідач), в якому просило застосувати заходи реагування у вигляді зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 1, 2 та 3 поверхів будівлі готелю КП «Борзна-Комунальник» за адресою: вул. Незалежності, 2-А, м. Борзна, Борзнянський район, Чернігівська область.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року адміністративний позов було задоволено повністю.
Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що в цьому випадку наявні достатні правові підстави для застосування до відповідача крайнього заходу реагування, оскільки виявлені порушення відповідачем правил пожежної безпеки створюють загрозу життю і здоров`ю людей.
Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову в повному обсязі, зазначаючи, що після проведення перевірки позивач видав припис про усунення підприємством виявлених в нього порушень до 15.03.2020, але до настання цієї дати звернувся до суду з цим позовом.
Разом з тим, апелянт вказує, що він вжив заходів для виконання вказаного припису.
При цьому, апелянт вказує, що зупинення експлуатації готелю « Колос » призведе до колапсу в наданні соціальних послуг населенню, оскільки буде паралізована робота ПФУ, УСЗН, ВПТМ «Борзнатеплокомуненерго» та інших установ і організацій.
Також, апелянта вважає, що позивач безпідставно застосував нормативно-правові акти, які були прийняті у 2012-2014 рр., оскільки об`єкт перевірки побудований більше ніж 40 років тому, і послався на ДБН В.2.5-64:2012, ДБН В.2.5-64:2014, які поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт.
Крім того, апелянт стверджує, що позивачем не доведено наявності реальної загрози виявлених порушень життю та здоров`ю людей і пропорційності застосування заявлених ним заходів реагування.
З цих та інших підстав апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи в цілому.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.02.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити таку скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, зазначаючи, що фактично відповідач усунув лише кілька порушень, а саме забезпечив коридори, проходи та інші шляхи евакуації в будівлі готелю евакуаційним освітленням, обробив дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі готелю засобами вогнезахисту та провів замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання.
При цьому, у своєму відзиві позивач зазначає, що доказів усунення інших порушень відповідачем не надано, а докази, які додані ним до його апеляційної скарги підтверджують лише часткове їх усунення або взагалі не доводять таких обставин.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 13.09.2019 головним інспектором Борзнянського PC Управління ДСНС України у Чернігівській області Філоненком О.В. за результатами позапланового заходу складено акт щодо дотримання КП «Борзна-Комунальник» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки на об`єкті за адресою: вул. Незалежності, 2-А, м. Борзна, Борзнянський район. Чернігівська область.
У ході перевірки виявлені наступні порушення вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей:
- будівлю готелю не захищено від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів, чим порушено п. 1.21. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні. Блискавкозахист - сукупність заходів і технічних засобів для охорони будівель, споруд, обладнання та електричних пристроїв від дії блискавки. Прямий удар блискавки зумовлює миттєве нагрівання струмопровідних конструкцій до температури плавлення або навіть випару, вибуху чи розщеплення непровідних конструкцій, вибуху будинків і будівель. Відсутність пристроїв блискавкозахисту загрожує пожежній безпеці об`єкта. Пряме попадання блискавки по будівлі або вторинні її прояви загрожують виникненню пожежі внаслідок миттєвого нагрівання матеріалів та конструкцій, створюючи загрозу життю та/або здоров`ю людей;
- в будівлі готелю з`єднання відгалужень та окінцювання жил електричних проводів і кабелів виконано не за допомогою паяння, опресування або затискачів, чим порушено п. 1.6. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні. З`єднання жил проводів за допомогою скруток може призвести до короткого замикання електромережі. Короткі замикання здатні виникнути не тільки в проводах, айв інших частинах електроустановок. У точці, короткого замикання утворюється іскріння, яке в залежності від електричних параметрів даної мережі може досягати значних розмірів І викликати пожежу і руйнування електроустановок та інших споруд. Пожежну небезпеку представляють всілякі нещільні контакти, наприклад, в місцях приєднання проводів між собою. Нещільні контакти окислюються і створюють великий опір. Вони надмірно нагріваються і нерідко викликають запалення ізоляції проводів. Нещільні з`єднання можуть приводити ще і до іскріння, що також є можливою причиною виникнення пожеж. Швидке розповсюдження вогню, продуктів горіння та руйнація будівельних конструкцій будівлі створює загрозу життю та здоров`ю людей;
- в будівлі готелю коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням, чим порушено п. 2.31. глави 2 розділу ПІ Правил пожежної безпеки в Україні. Евакуаційне освітлення - це освітлення, призначене для евакуації людей з приміщень при аварійному відключенні робочого освітлення. Розташовують евакуаційне освітлення у місцях, що небезпечні для проходу людей (коридори, сходові клітини, проходи). Його мета вказати на найближчі місця виходу з приміщення. Відсутність евакуаційного освітлення створює перешкоди під час евакуації людей, а тому створює загрозу життю та здоров`ю людей;
- дерев`яні елементи горищних покриттів будівлі готелю не оброблено засобами вогнезахисту, які. забезпечують І групу вогнезахисної ефективності, чим порушено п. 2.5. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні. Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам, відсутність їх вогнезахисної обробки створює перешкоди під час евакуації людей та гасіння пожежі, а також сприяє інтенсивному розповсюдженню полум`я, оскільки вони не мають нормативно встановлених меж вогнестійкості та меж поширення вогню по ним. Все це сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі (полум`я та токсичні продукти горіння), що в свою чергу створює загрозу життю та здоров`ю людей;
- будівлю готелю не обладнано системою протипожежного захисту (системою пожежної сигналізації), чим порушено п. 1.2. глави 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 3.2 таблиці А.1 додатку А ДБН В.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту». Відсутність системи пожежної сигналізації не дає змоги оперативно загасити, абообмежити розповсюдження полум`я на ранній стадії виникнення пожежі, сприяє беззахисності людини перед небезпечними факторами пожежі та призводить до "Ґ безперешкодного розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, створюючи загрозу життю та здоров`ю людей;
- будівлю готелю не обладнано системою оповіщення про пожежу управління евакуюванням людей типу СО-3, чим порушено п. 1.2. глави. 1 розділу V Правил пожежної безпеки в Україні та п. 15 таблиці Б.1. додатку Б ДБН В.2.5-5612014 «Системи протипожежного захисту». Відсутність системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей не дає змоги вчасно сповістити людей, які перебувають у будівлі про пожежу та небезпечні її фактори (полум`я, продукти горіння). Все це створює загрозу життю та здоров`ю людей;
- в коридорах будівлі готелю стіни на 1-му і 2-му поверсі та підлога на 1-му поверсі на шляхах евакуації оздоблені горючими матеріалами з вищою пожежною небезпекою ніж Г2, В2, Д2, Т2, чим порушено п.п. 2.17., 2.23. глави 2 розділу III Правил пожежної безпеки в Україні. Вимушеною евакуацією називають рух, який людина змушена здійснити аби покинути приміщення чи будівлю через виниклу небезпеку (пожежа, аварія тощо). Найбільш небезпечним є рух по шляхах евакуації з приміщень з масовим: перебуванням: людей, оскільки в даному випадку вони знаходяться в безпосередній близькості до джерела небезпеки (полум`я, дим, продукти горіння). Вимушена евакуація призводить до збільшення щільності масових потоків та встановлення визначеного ритму руху по шляхах евакуації. Невідповідність конструктивних елементів протипожежним вимогам (покриття стін і підлоги горючими матеріалами) створює перешкоди під час евакуації людей, що в свою чергу' створює загрозу життю та здоров`ю людей;
- не проведено замір опору ізоляції і перевірку спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання, чим порушено п. 1.20. глави 1 розділу IV Правил пожежної безпеки в Україні. Непроведения замірів опору ізоляції електричних мереж і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замкнення електромереж створює загрозу виникнення пожежі., внаслідок якої продукти горіння і чадний газ унеможливлюють своєчасну та безпечну евакуацію людей з будівлі та призведуть до отруєння людей, що перебувають у ній;
- будівлю готелю не обладнано внутрішнім протипожежним водопроводом, чим порушено п. 2.2. розділу V Правил пожежної безпеки в Україні, п. 8.1. ДБН В.2.5-64:2012 «Внутрішній водопровід та каналізація». Відсутність системи внутрішнього протипожежного водогону унеможливлює швидке гасіння пожежі на ранній її виникнення. Швидке розповсюдження: полум`я та продуктів горіння ставить під загрозу безпечну евакуацію людей з підприємства, що в свою чергу може призвести до їх травмування або загибелі.
У зв`язку з наявність у будівлі відповідача порушень пожежної безпеки, які створюють загрозу для життя та здоров`я людей, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом цивільного захисту України (далі - КЦЗ України), Законами України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (далі - Закон № 877-V).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 3 Конституції України регламентовано, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Згідно зі статтею 1, частинами першою, другою, сьомою статті 7 Закону №  877-V державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються у формі перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та в інших формах, визначених законом.
Для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.
На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.
На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Частиною першою статті 55 КЦЗ України передбачено, що забезпечення пожежної та техногенної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.
Статтею 64 КЦЗ України передбачено, що центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб.
Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.
До складу центрального органу виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, і його територіальних органів входять: органи державного нагляду у сфері пожежного нагляду; органи державного нагляду у сфері цивільного захисту і техногенної безпеки; підрозділи забезпечення та інші структурні підрозділи.
Згідно зі статтею 66 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.
У пункті 12 частини першої статті 67 КЦЗ України зазначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.
Відповідно до частини другої статті 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.
У пунктах 1, 2 частини першої, частині другій статті 70 КЦЗ України закріплено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є: недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; порушення вимог пожежної безпеки, передбачених стандартами, нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення.
Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що правовою підставою для застосування адміністративним судом заходів реагування є одночасна наявність таких умов: 1) факт порушення правил та норм пожежної і техногенної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей; 2) звернення компетентного органу, який здійснює державний нагляд у сфері пожежної і техногенної безпеки, із відповідним адміністративним позовом до суду; 3)  наявність обов`язку у підконтрольного суб`єкта, зупинення експлуатації приміщень якого вимагає відповідний орган Державної служби України з надзвичайних ситуацій, забезпечувати дотримання вимог пожежної безпеки у відповідному приміщенні.
Аналізуючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що станом на час звернення позивача до суду з цим позовом, на час ухвалення судом першої інстанції рішення в цій справі та на теперішній час порушення, виявлені позивачем, відповідачем усунуто лише частково.
При цьому, колегія суддів установила, що станом на час розгляду цієї справи в суді апеляційної інстанції відповідачем не усунуто більшість порушень пожежної безпеки, які є грубими та створюють реальну загрозу для життя і здоров`я людей, а лише розпочато вжиття заходів для їх усунення (виготовлено робочі проєкти на блискавкозахист та систему протипожежного захисту тощо).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що кожне з вказаних в акті порушень (які залишилися неусунутими) навіть саме по собі створює очевидну загрозу життю та здоров`ю людей, а їх сукупність вказує на максимальний ступінь такої загрози, що є неприпустимим і вимагає негайного застосування відповідних заходів реагування.
Тож, доводи апелянта про те, що частково ним було усунуто виявлені позивачем у ході перевірки порушення та вживаються заходи для усунення інших порушень, колегія суддів до уваги не приймає, звертаючи увагу на те, що з моменту проведення первинної перевірки (13.09.2019) вже минуло більше, ніж півтора роки, однак й на теперішній час відповідачем не надано доказів усунення абсолютно всіх порушень.
Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування шляхом зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, які створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей, експлуатації 1, 2 та 3 поверхів будівлі готелю КП «Борзна-Комунальник» за адресою: вул. Незалежності, 2-А, м. Борзна, Борзнянський район, Чернігівська область.
Аналогічні висновки викладені в постанові Верховного Суду від 26.06.2018 по справі № 823/589/16, та, відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, є обов`язковими для колегії суддів при розгляді цієї справи.
Разом з тим, аналізуючи доводи апелянта, колегія суддів зазначає, що додані ним до його апеляційної скарги документи не є належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 73, 74 КАС України, які б підтверджували повне та фактичне усунення ним виявлених позивачем порушень. Так, актами здавання-приймання послуг та зведеними кошторисами підтверджується лише виконання відповідних проєктів для наступного проведення робіт і обсягу необхідного фінансування, а з фото неможливо встановити, де саме воно зроблено (в якому приміщенні, на якій місцевості тощо).
Водночас, доказів проведення безпосередньо органом ДСНС відповідної контрольної позапланової перевірки, якою б було встановлено усунення відповідачем виявлених у нього порушень, суду не надано.
Доводи апелянта про те, що після проведення перевірки позивач видав припис про усунення підприємством виявлених в нього порушень до 15.03.2020, але до настання цієї дати звернувся до суду з цим позовом, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки складання вказаного припису та звернення до суду з цим позовом є різними та незалежними один від одного заходами реагування.
Твердження апелянта про те, що зупинення експлуатації готелю « Колос » призведе до колапсу в наданні соціальних послуг населенню, оскільки буде паралізована робота ПФУ, УСЗН, ВПТМ «Борзнатеплокомуненерго» та інших установ і організацій, судова колегія вважає необґрунтованими, оскільки наявність у будівлі багаточислених установ та організацій лише підтверджує ступінь небезпеки виявлених позивачем порушень та необхідність негайного застосування заходів реагування для попередження негативних наслідків та мінімізації загрози життю та здоров`ю людей, що відповідно до ст. 3 Конституції України є найвищою соціальною цінністю.
Доводи апелянта про те, що позивач безпідставно застосував нормативно-правові акти, які були прийняті у 2012-2014 рр., оскільки об`єкт перевірки побудований більше ніж 40 років тому, і послався на ДБН В.2.5-64:2012, ДБН В.2.5-64:2014, які поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переоснащення, реставрацію, капітальний ремонт, судова колегія відхиляє, оскільки відповідно норми підлягають застосуванню саме до об`єктів, що на теперішній час перебуваю в експлуатації, незалежно від дати їх побудови.
Твердження апелянта про те, що позивачем не доведено наявності реальної загрози виявлених порушень життю та здоров`ю людей і пропорційності застосування заявлених ним заходів реагування, судова колегія відхиляє як безпідставні,  з огляду на вищевикладене.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.
Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.
Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційна скарга комунального підприємства «Борзна-Комунальник»  підлягає залишенню без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу комунального підприємства «Борзна-Комунальник» - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 25 травня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      Л.В. Губська

                                                                                О.В. Карпушова