УХВАЛА

15 червня 2021 року     
Київ
справа № 160/2598/20
адміністративне провадження № К/9901/20229/21

Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Гімона М.М., перевіривши касаційну скаргу Кам`янської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №160/2598/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд», про звернення стягнення податкового боргу,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі - позивач, ГУ ДПС) звернувся до суду з позовом, в якому просив звернути стягнення податкового боргу Комунального підприємства «Зеленбуд» Кам`янської міської ради у розмірі 4995926,98 грн на кошти з Кам`янської міської ради.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд рішенням від 9 квітня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 1 жовтня 2020 року, позов задовольнив. Звернув стягнення на кошти Кам`янської міської ради в рахунок погашення податкового боргу Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» на загальну суму 4995926,98 грн на користь Державного бюджету.
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 9 березня 2021 року постанову апеляційного суду скасував, а справу направив на новий розгляд до Третього апеляційного адміністративного суду.
За наслідками нового розгляду, Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 29.04.2021 рішення суду першої інстанції залишив без змін.
01.06.2021 до суду надійшла касаційна скарга Кам`янської міської ради на рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, направлена поштою 27.05.2021.
При вирішенні питання щодо можливості відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою суд виходить з такого.
Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Системний аналіз частини четвертої статті 328 КАС України і пункту 4 частини другої статті 330 КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення. 
Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 - 3 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі:
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновок судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга) (для пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України)
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції; 2) постанову Верховного Суду, у якій викладено висновок щодо правильного застосування норми права, від якого належить відступити; 3) вмотивоване обґрунтування необхідності такого відступу; 4) висновок, який на думку скаржника відповідає правильному тлумаченню і застосуванню цієї норми (для пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України);
- 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судом апеляційної інстанції, висновок щодо правильного застосування якої ще не сформульовано Верховним Судом; 2) висновок апеляційного суду, який на переконання скаржника є неправильним; 3) у чому полягає помилка суду при застосуванні відповідної норми права; 4) як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися (для пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України).
Крім того, при поданні касаційної скарги на підставі пунктів 1-3 частини четвертої статті 328 КАС України зазначені скаржником норми права, які на його переконання неправильно застосовано судами, повинні врегульовувати спірні правовідносини, а питання щодо їх застосування ставилося перед судами попередніх інстанції в межах підстав позову та/або заперечень сторін (наприклад, з точки зору порушення їх позивачем/відповідачем).
Також обов`язковою умовою при оскарженні судових рішень на підставі пунктів 1 і 2 частини четвертої статті 328 КАС України є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, та оцінка судами їх сукупності не може вважатися подібністю правовідносин.
У касаційній скарзі міститься посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України. На переконання скаржника суд апеляційної інстанції застосував норму права без урахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 09.03.2021 у справі №160/2598/20, відповідно до якого «…прийняття відповідачем рішення в передбаченому чинним законодавством порядку за певних обставин виключає можливість звернення контролюючого органу до суду з позовом про звернення стягнення податкового боргу на кошти органу місцевого самоврядування. Утім, ухвалюючи оскаржене рішення суд апеляційної інстанції не з`ясував чи виникли у контролюючого органу передумови для звернення до суду з таким позовом та відповідно підстави для його задоволення».
Наведене обґрунтування свідчить, що на переконання скаржника, суд апеляційної інстанції не врахував висновки і мотиви Верховного Суду, які стали підставою для направлення справи на новий розгляд, що за своїм змістом є порушенням судом апеляційної інстанції норми процесуального права. Однак, обґрунтування порушення судом апеляційної інстанції частини п`ятої статті 353 КАС України, касаційна скарга не містить, а приведені скаржником витяги з постанови Верховного Суду, якою справу направлено на новий розгляд, не є свідченням застосування судом норм матеріального права без урахування висновку Верховного Суду.
Водночас, з огляду на зміст постанови апеляційного суду, під час нового апеляційного розгляду, суд виконав вимоги частини п`ятої статті 353 КАС України, надав правову оцінку доводам відповідача щодо прийнятого ним рішення від 28.08.2020 №2044-45/VII, визнавши, що таке рішення прийнято більше ніж через чотири місяці після ухвалення судом першої інстанції рішення, а відтак, ця обставина не може впливати на його законність і обґрунтованість. Підставою для залишення без змін рішення суду першої інстанції став висновок апеляційного суду про те, що позивач вжив всі можливі заходи щодо стягнення податкового боргу з КП Кам`янської міської ради «Зеленбуд» та дотримався процедури, передбаченої статтею 96 ПУ України. Також апеляційний суд під час розгляду справи встановив, що Господарський суд Дніпропетровської області ухвалою від 30.09.2020 повернув заяву Комунального підприємства Кам`янської міської ради «Зеленбуд» про відкриття провадження у справі про банкрутство і додані до неї документи без розгляду, тобто жодні перешкоди для задоволення позову відсутні.
Обґрунтованих доводів про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права касаційна скарга не містить, а посилання на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України обґрунтоване всупереч правовому змісту такої підстави для касаційного оскарження судових рішень. 
У касаційній скарзі скаржник повинен навести мотиви незгоди з судовим рішенням з урахуванням передбачених КАС України підстав для його скасування або зміни (статті 351 - 354 Кодексу) з вказівкою на конкретні висновки суду, рішення якого оскаржується, із одночасним зазначенням норм права (пункт, частина, стаття), які неправильно застосовані цим судом при прийнятті відповідного висновку. 
У разі, якщо скаржник вважає, що судами порушено норми процесуального права щодо не дослідження зібраних у справі доказів, неповного встановлення обставин справи, або встановлення обставин, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів, у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому на думку скаржника останні є недопустимими, або які зібрані у справі докази судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права.
При цьому, пункт 1 частини другої статті 353 КАС України регламентує прийнятність доводів про не дослідження судом зібраних у справі доказів виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції.
З урахуванням змін до КАС України, які набрали чинності 08.02.2020, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження або їх некоректне (помилкове) визначення, або визначення безвідносно до предмета спору у конкретній справі, у якій подається касаційна скарга, унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга Кам`янської міської ради підлягає поверненню як така, що не містить підстав касаційного оскарження рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021.
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, 
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу Кам`янської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.04.2020 та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 29.04.2021 у справі №160/2598/20 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Кам`янської міської ради, третя особа - Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Зеленбуд», про звернення стягнення податкового боргу - повернути скаржнику.
Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному статтею 251 КАС України.
Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                  М.М. Гімон