ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/676/19  Номер провадження 22-ц/814/857/21	Головуючий у 1-й інстанції Городівський  О.А.  Доповідач ап. інст. Панченко О. О.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 квітня 2021 року 	м. Полтава  	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:        
Головуючого судді: Панченка О.О.
Суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.
за участю секретаря Філоненко О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу, в режимі відеоконференції за допомогою програми «EasyCon» за апеляційною скаргою представника Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Поліс" адвоката Добжанського Володимира Володимировича на ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року,ухвалену у складі головуючого судді Городівського О.А., дата виготовлення повного тексту ухвали не вказана, у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Пермус", ОСОБА_2 , Міністертсво юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство "ВТБ Банк",
В С Т А Н О В И В :
       ОПИСОВА ЧАСТИНА
       Зміст заявлених вимог
В провадженні Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Євгенії Анатоліївни про скасування державної реєстрації права власності, третя особа на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Пермус», ОСОБА_2 , Міністерство юстиції України, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк».
Позивач ОСОБА_1 просила визнати дії приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Є.А. при прийнятті рішення про припинення обтяження на предмет іпотеки нежитлового приміщення №1, яке знаходиться по АДРЕСА_1 , загальною площею 269,6 кв.м незаконними та протиправними та визнати протиправним та скасувати рішення зазначеного нотаріуса про припинення обтяжень щодо даного нежитлового приміщення.
22 січня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_1 , заборони відповідачу та суб`єктам державної реєстрації здійснювати будь-які реєстраційні дії стосовно спірного майна, заборони вчиняти будь-які дії з користування та розпорядження спірним об`єктом нерухомості, заборони вчиняти будь-які дії з передачі спірного об`єкту нерухомості іншим особам, заборони займати спірний об`єкт нерухомості, заборони у будь-який спосіб відчужувати, передавати у користування, в тому числі укладати правочини, які в подальшому можуть привести до обтяження та/або відчуження спірного об`єкту нерухомості. 
Необхідність вжиття заходів забезпечення позову заявниця обґрунтовувала тим, що відповідачем може бути відчужене спірне майно, що в свою чергу може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову – задоволено частково. 
Забезпечено позов шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення №1 по АДРЕСА_1 , загальною площею 269,6 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 58420953109, номер запису права власності 13880222 та шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти реєстраційні дії щодо зазначеного майна.
В інші частині вимог – відмовлено. 
Задовольняючи частково заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що можливе відчуження відповідачем своїх майнових прав фактично знівелює позовні вимоги з якими позивач звернулася до суду, що не буде відповідати завданню цивільного судочинства в частині ефективного захисту порушених прав. Окрім того, накладення на спірний об`єкт нерухомості арешту та заборони вчиняти реєстрації дії щодо нього забезпечать розумний баланс між інтересами володіючого власника та завданням цивільного судочинства.
Відмовляючи у застосуванні інших заходів, суд виходив з того, що заборона користування, розпоряджання та обмеження у зайнятті спірного приміщенням буде нести надмірний тягар для відповідача, а заборона передачі спірного майна іншим особам та заборона передавати спірне майно у користування є тотожними заходами, застосування яких не вплине на виконання рішення в подальшому.
Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги
Не погодившись із таким судовим рішенням, представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» адвокат Добжанський В.В. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та на невідповідність висновків викладених в оскаржуваній ухвалі обставинам справи, просив скасувати ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.
У своїй апеляційній скарзі скаржник зазначає, що позивачем не було надано жодних доказів, що підтверджують наявність обставин, які б могли викликати необхідність забезпечення позову.
Позиція інших учасників справи
16 березня 2021 року від представника Міністерства юстиції України - Листопад О.А., надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому остання просить ухвалити законне та обґрунтоване рішення на підставі повного та всебічного дослідження матеріалів справи.
МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права 
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно ч.ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Положеннями ст.150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.
За змістом ст.151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, захід забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.
Заходи забезпечення позову мають відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Предметом позову в даній справі є позовні вимоги немайнового характеру про визнання незаконними та протиправними дій приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Татарінцевої Є.А. щодо прийняття рішення про припинення обтяження на предмет іпотеки нежитлового приміщення №1, яке знаходиться АДРЕСА_1 , загальною площею 269, 6 кв.м., та скасування зазначеного рішення.
Незастосування заходів забезпечення позову у даній справі, таких як, накладення арешту та заборона суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо майна відповідача може призвести до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду.
В свою чергу, обрані судом заходи забезпечення позову відповідають змісту порушеного права, є співмірними із заявленими вимогами та необхідними з огляду на негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів.
Посилання апелянта на відсутність доказів, які б підтверджували доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, спростовуються матеріалами справи, які вказують на наявність підстав для забезпечення позову, а доводи апелянта в цій частині зводяться до незгоди як з пред`явленим позовом, так і з судовим рішенням щодо його забезпечення.
З огляду на вищенаведене та беручи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір, враховуючи наявність у відповідача реальної можливості до ухвалення рішення у справі розпорядитися спірним майном на власний розсуд, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доцільність застосування вказаних заходів забезпечення позову.
Наведені заходи забезпечення позову відповідають вимогам співмірності, розумності, є обґрунтованими і такими які спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову. 
Таким чином, задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції фактично, до вирішення справи по суті, лише частково обмежив право відповідача щодо розпорядження спірним майном.
Враховуючи вищевикладене, підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування його рішення.
ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Згідно ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.
Щодо судових витрат
За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, судові витрати компенсації не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвоката Добжанського Володимира Володимировича -залишити без задоволення.
Ухвалу Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 25 січня 2021 року- залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
Повний текст постанови складено 15 квітня 2021 року.

Головуючий суддя:                                                                О.О. Панченко

Судді:                                                                                Т.В. Одринська

                                                                               В. П. Пікуль