ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 08 червня 2021 р. 	Справа № 520/11351/2020	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Перцової Т.С. ,  Жигилія С.П. ,
за участю секретаря судового засідання  Севастьянової А.Ю., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду  заяву Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" про ухвалення додаткового рішення у справі за апеляційними скаргами  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 та на додаткове рішення від 16.02.2021 по справі №         520/11351/2020
за позовом        Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області        
до        Приватного підприємства "МІБ-Сервіс"  
про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,
ВСТАНОВИВ:
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області  (далі - позивач), звернулося до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень, просило:
- до повного усунення порушень   вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, експлуатацію будівлі (житлового будинку),  за адресою: м. Харків, вул. Зубарєва, буд.34-А, комплексне обслуговування якого здійснює ПП "МІБ-Сервіс", зупинити повністю, у зв`язку з чим зобов`язати ПП "МІБ-Сервіс" негайно припинити використання цієї будівлі (житлового будинку) з метою проведення будь-якої діяльності, не пов`язаної з усуненням порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
09.02.2021 ПП «МІБ-Сервіс» (далі - відповідач) подало до суду заяву про ухвалення додаткового судового рішення, в якому просило стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь товариства судові витрати пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у розмірі 29  902,75 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 заяву задоволено частково.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на користь ПП «МІБ-Сервіс» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21  262,50 грн.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області   залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.02.2021 по справі № 520/11351/2020   залишено без змін.
Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.05.2021 апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області задоволено частково.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 по справі № 520/11351/2020 змінено, шляхом викладення абз. 2 резолютивної частини в наступній редакції:  «Стягнути на користь ПП «МІБ-Сервіс» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 9 992, 50 грн.»
24.05.2019  ПП «МІБ-Сервіс» подано до суду заяву про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 6  405,00 грн.
В підтвердження понесених витрат надано: акт наданих послуг від 21.05.2021, рахунок на оплату від 21.05.2021, платіжне доручення від 24.05.2021.
08.06.2021 Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області подало клопотання, в якому просило відмовити у задоволенні заяви про відшкодування витрат чи зменшити їх розмір.
В обґрунтування зазначило, що , що заявлена сума судових витрат є завищеною, не співмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та значенням справи для сторони.
Також вказує, що відповідач безпідставно посилається на ст.139 КАС України, яка стосується задоволення позовних вимог позивача, проте як в даному випадку позивачу відмовлено в задоволенні позову. ПП «МІБ-Сервіс» у цій справі є відповідачем, а не позивачем, а тому заява про стягнення грошових коштів на правничу допомогу не підлягає задоволенню.
Крім того, просить рахувати, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області фінансується за рахунок Державного бюджету України.
Відповідно до   ч. 4 ст. 229, ч. 2 ст. 313 КАС фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши заяву, докази по справі, дійшла висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.1 ст.252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
За приписами ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно ч.1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
  Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;   4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 19.03.2020 по справі № 140/2323/19.
Відповідно до ч.7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем своєчасно зроблено заяву про відшкодування понесених витрат на правову допомогу та  надано докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Згідно з п. 4 ч. 1     ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"   договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону  визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
 У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 02.07.2020 у справі № 362/3912/18, від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19.
 Судом встановлено, що правова допомога в суді апеляційної інстанції ПП «МІБ-Сервіс» надавалася адвокатом Виговською А.В., що підтверджується договором № 06/10/20 про надання правової допомоги від 06.10.2020 (т. 2 а.с. 14-16). 
Пунктом 1.3. Договору передбачено, що клієнт уповноважує об`єднання, зокрема: представляти клієнта та вести справи клієнта, зокрема, у всіх судових установах; одержувати документи, підписувати та подавати будь-які заяви, в тому числі позовні заяви, зустрічні позови, відзиви на позовні заяви, апеляційні та касаційні скарги, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив, пояснення щодо позову або відзиву; знайомитися з матеріалами справи, брати участь у судових засіданнях, подавати докази, давати усні та письмові пояснення, оскаржувати судові рішення в апеляційному та касаційному порядку з правом підписання та подання апеляційних та касаційних скарг на судові рішення. 
Згідно п.6.1. Договору за надання правової допомоги, передбаченої п.п. 1.3. Договору, клієнт сплачує Об`єднанню гонорар у розмірі, порядку та строки, викладені у додаткових угодах до даного Договору, які є невід`ємною частиною Договору з моменту їх підписання.  
Відповідно до п. 1 Додаткової угоди № 1 до Договору від 06.10.2020  оплата встановлена у вигляді фіксованої ставки за участь у кожному судовому засіданні: зокрема у суді апеляційної інстанції – 3  000,00 грн та погодинної плати за надання інших видів правової допомоги. Погодинна оплата встановлюється з розрахунку: розмір адвокатського гонорару за годину роботи становить 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день надання правової допомоги (т. 2 а.с. 17).
Адвокатом, в межах вказаного договору надано послуги на загальну суму 6  405,00 грн, а саме:
- складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області   на додаткове рішення суду від 16.02.2021 – 1 год – 1  135,00 грн;
- складання відзиву на апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення суду від 03.02.2021 – 2 год. – 2  270,00 грн;
- участь у судовому засіданні Другого апеляційного адміністративного суду 19.05.2021 о 10:40 – 3  000,00 грн, що підтверджується актом наданих послуг від 21.05.2021.
Зазначені кошти сплачено позивачем, що підтверджується платіжним дорученням від 24.05.2021.
Відповідно до ч. 7 ст. 134 КАС України обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
 Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц.
Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області, у запереченнях на заяву про стягнення судових витрат, зазначало про неспівмірність заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу з предметом позову та складністю справи.
Колегія суддів зазначає, що відповідачем підтверджено документально виконання адвокатом  послуг зі складання відзивів на апеляційні скарги Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на рішення суду від 03.02.2021 та додаткове рішення суду від 16.02.2021 на загальну суму 3 405,00 грн. Зазначені витрати є співмірними з обсягом наданих послуг.
Доводи заявника, щодо невірного посилання відповідача на ст.139 КАС України, яка передбачає відшкодування витрат позивачу у випадку задоволення позову, колегія суддів вважає такими, що не позбавляють відповідача права на їх відшкодування, відповідно до ч.1 ст.134 КАС України .
Посилання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області на фінансування з Державного бюджету України, не можуть бути підставою для надання будь-яких привілей стороні у справі лише з огляду на те, що вона є державним органом та не є обставиною, що звільняє суб`єкта владних повноважень від відшкодування понесених стороною витрат на правничу допомогу.
Щодо витрат  за участь адвоката в судовому засіданні 19.05.2021 в розмірі 3 000 грн.
Розмір гонорару у суді апеляційної інстанції  становить  3 000 грн. за кожне судове засідання ( п. 1 додаткової угоди до договору від 06.10.2020).
Як вбачається з матеріалів справи, судове засідання   19.05.2021 тривало 27 хвилин з 10:53 до 11:16, що підтверджується протоколом судового засідання.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також суд ваховує критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката.
При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності),   розумності їхнього розміру,   конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява № 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Колегія суддів, враховуючи заяву позивача про зменшення витрат на правову допомогу, час витрачений адвокатом за участь у судовому засіданні , вважає, що заявлена сума  3 000 грн. є неспівмірнимою із фактично наданими послугами, а тому, з урахуванням принципу справедливості та витраченого часу, присуджує на користь відповідача понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн 
 Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що заява відповідача про розподіл судових витрат,  понесених на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню та стягнення на його користь суми сплачених витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 4  405,00 грн.
Керуючись ст. ст. 252, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Заяву Приватного підприємства "МІБ-Сервіс"  -  задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (ЄДРПОУ 38631015, вул. Шевченка, 8, м. Харків, 61013) на користь Приватного підприємства "МІБ-Сервіс" (ЄДРПОУ 40503493, вул. Гвардійців Широнінців, 29-Б, оф. 1-2, м. Харків, 61054) витрати на професійну правничу допомогу у сумі 4 405  (чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп. 
Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя 		Русанова В.Б.	
Судді	   	Перцова Т.С.    Жигилій С.П.  	

Повний текст додаткової постанови виготовлений  14.06.2021.