КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа №755/3981/21	Головуючий у І інстанції: Мельниченко Л.А.	
Провадження №33/824/2458/2021	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
14 травня 2021 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням суду, ОСОБА_1 14 квітня 2021  року подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову судді скасувати та направити справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції.
Також в поданій апеляційній скарзі апелянт порушує клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, в обґрунтування якого зазначає, що 07.03.2021 року ним було надіслано до суду першої інстанції клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання, а також про направлення справи для розгляду до Бобровицького районного суду Чернігівської області за місцем його проживання. Оскільки суд не задовольнив подане ним клопотання та розглянув справу без його участі, йому не було відомо про прийняте судом рішення. При цьому копію оскаржуваної постанови він отримав 10.04.2021 року і лише після цього зміг подати апеляційну скаргу.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянта, вважаю, що апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, з наступних підстав.
Відповідно до положень ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до апеляційного суду протягом 10 діб з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляла клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. 
Як вбачається з матеріалів справи , 22 березня 2021 року оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік. 
Як вірно зазначає апелянт, розгляд справи відбувся без його участі.
В матеріалах справи наявне клопотання ОСОБА_1 від 12.03.2021 року про направлення справи про адміністративне правопорушення для розгляду за його місцем проживання, до Бобровицького районного суду Чернігівської області.
Таким чином, достовірно знаючи про те, що у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності судовий розгляд було призначено на 22.03.2021 року, останній мав змогу з`явитися в судове засідання та дізнатись про результат вирішення його клопотання та прийняте судом рішення, ознайомитись з ним та реалізувати своє право на оскарження. Однак, апеляційна скарга була подана поза межами строку на апеляційне оскарження.
Крім цього, всупереч доводам апелянта, подане ним клопотання про направлення справи про адміністративне правопорушення за місцем проживання правопорушника не містить клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю прибути в судове засідання.
Відповідно до сталої практики ЄСПЛ, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух  проти  України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
 У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності). При цьому на осіб, які беруть участь у справі, покладається обов`язок демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду і не допускати свідомих маніпуляцій та ухилень від отримання інформації про рух справи (рішення ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3.04.2008 р. заява №3236/03).
За встановлених судом обставин наведені апелянтом причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду не можна визнати поважними, а тому у поновленні строку ОСОБА_1 необхідно відмовити, та апеляційну скаргу разом з усіма доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -
ПОСТАНОВИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 22 березня 2021 року, відмовити. 
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                          І.А. Мосьондз