П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 квітня 2021 року
м. Київ
 
справа № 127/4431/20
провадження № 51-2233 км 20
Верховний   Суд   колегією   суддів  Першої   судової   палати   
Касаційного   кримінального   суду   у   складі:
 
головуючого судді                                           ОСОБА_1 ,
суддів:                                                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання                   ОСОБА_4 ,
прокурора                                                ОСОБА_5 ,
захисника                                                 ОСОБА_6 ,
засудженого                                            ОСОБА_7 (в режимі 
відеоконференції),
 
розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року та Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2020 року стосовно нього.
 
Зміст оскаржених судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
 
Вироком Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року ОСОБА_7 визнано винуватим і засуджено за п.п. а, г ст. 93, ч. 3 ст. 142, ч.ч. 3, 5, 6 ст. 19 - ч. 3 ст. 140 КК України (1960 року), з урахуванням положень ст. 42 КК України, до остаточного покарання у виді смертної кари - розстрілу з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю.
 
Ухвалою Верховного Суду України від 25 травня 2000 року вказаний вище вирок змінено, призначене покарання у виді смертної кари замінено на довічне позбавлення волі.
 
Засуджений подав до суду заяву про перегляд указаних судових рішень за виключними обставинами.
 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року заяву ОСОБА_7 про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 року за виключними обставинами повернуто через неусунення недоліків.
 
Засуджений оскаржив зазначену ухвалу в апеляційному порядку.
 
Вінницький апеляційний суд 01 липня 2020 року апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишив без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін. 
 
Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, які її подала
 
У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 , не погоджуючись із постановленими стосовно нього судовими рішеннями через істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, просить їх скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, або змінити. Свої вимоги засуджений мотивує тим, що суд першої інстанції безпідставно повернув його заяву про перегляд судових рішень за виключними обставинами, оскільки на виконання ухвали про залишення заяви без руху він вчасно надіслав виправлену заяву. Суд апеляційної інстанції допущене порушення залишив поза увагою, розглянув справу без його участі, порушивши право на захист та змагальність процесу; в ухвалі не зазначив право на касаційне оскарження. Крім того, ОСОБА_7 указує на незаконність складу суду апеляційної інстанцій через наявність підстав для відводу судді ОСОБА_8 . 
 
Позиції учасників судового провадження
 
Захисник і засуджений підтримали касаційну скаргу та просили її задовольнити. Водночас, ОСОБА_7 просив розглянути його заяву по суті, не повертаючи її на повторний судовий розгляд.
 
Прокурор заперечив проти задоволення касаційної скарги, просив залишити судові рішення без зміни.
 
Мотиви Суду
 
За змістом ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
 
Порядок здійснення провадження за виключними обставинами врегульовано Главою 34 КПК України. 
 
Відповідно до ч. 1 ст. 459 КПК України судові рішення, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
 
За приписами ч. 3 ст. 464 КПК України до заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, яка не оформлена згідно з вимогами, передбаченими статтею 462 цього Кодексу, застосовуються правила частини третьої статті 429 цього Кодексу. 
 
Стаття 429 КПК України передбачає, що касаційна скарга повертається, якщо:
1) особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк;
2) її подала особа, яка не має права подавати касаційну скаргу;
3) вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
ОСОБА_7 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд вироку Вінницького обласного суду від 16 червня 1999 року та ухвали Верховного Суду України від 25 травня 2000 року за виключними обставинами.
 
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18 березня 2020 року вказану заяву було залишено без руху та надано десять днів із дня отримання копії цієї ухвали для усунення зазначених в ухвалі суду недоліків. 
 
Проте в установлений строк ОСОБА_7 не усунув зазначені недоліки, з новою заявою до суду не звернувся, у зв`язку з чим Вінницький міський суд Вінницької області ухвалою від 08 квітня 2020 року його заяву повернув.
 
Суд першої інстанції дійшов висновку про наявність обґрунтованих підстав для повернення заяви засудженого через неусунення останнім зазначених в ухвалі недоліків, з чим погоджується й суд касаційної інстанції.
 
На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу.
 
Суд апеляційної інстанції перевірив доводи апеляційної скарги засудженого та матеріали провадження й залишив ухвалу суду першої інстанції без змін, достатньо аргументувавши свої висновки. 
 
При цьому суд апеляційної інстанції у своєму рішенні констатував відсутність у доводах засудженого зазначення обставин, передбачених ст. 459 КПК України, як підстав для перегляду судових рішень за виключними обставинами.
Суд погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції і вважає його належним чином умотивованим.
 
Розгляд апеляційної скарги ОСОБА_7 здійснювався відповідно до вимог кримінального процесуального закону.
 
При цьому учасники провадження, в тому числі й ОСОБА_7 , були належним чином повідомлені про дату й час судового засідання.
 
ОСОБА_7 не звертався до суду апеляційної інстанції із заявами про забезпечення його участі в судовому засіданні.
 
Зазначене ОСОБА_7 підтвердив у суді касаційної інстанції.
 
Твердження засудженого про незаконний склад суду через наявність підстав для відводу судді ОСОБА_8 не ґрунтуються на вимогах кримінального процесуального закону, оскільки постановлення суддею ОСОБА_8 рішення в іншому кримінальному провадженні, на що посилається ОСОБА_7 , не виключає можливості її участі в даному провадженні в розумінні статей 75, 76 КПК України. 
 
Крім того, ОСОБА_7 не заявляв відводу зазначеній судді, хоча мав таку можливість.
 
З огляду на викладене доводи касаційної скарги ОСОБА_7 є безпідставними.
 
Тих істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які передбачені ст. 412 КПК України та які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, в тому числі й тих, на які вказував засуджений, Судом не встановлено.
 
Керуючись статтями 441, 442, 467 КПК України, Суд
 
постановив:
 
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 08 квітня 2020 року та Вінницького апеляційного суду від 01 липня 2020 року стосовно нього – без зміни.
            Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

ОСОБА_1                            ОСОБА_2                                     ОСОБА_3