ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 826/7321/16                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Федорчук А.Б.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 квітня 2021 року                                                                                            м. Київ
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Судді-доповідача:                                                                                                               Кузьмишиної О.М.,
суддів:                                                                                                                                           Костюк Л.О., Пилипенко О.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2021 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андре Тан»» до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Андре Тан» (далі - позивач, ТОВ «Андре Тан» з вимогами до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві  (далі - відповідач, апелянт, ГУ ДПС у м. Києві) щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 03.03.2016 №0212615137 та №0222615137. 
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року у справі зупинено провадження в адміністративній справі №826/7321/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/17610/16.
Не погоджуючись із винесеною ухвалою та підставами зупинення провадження у справі, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, вважає, що ухвала суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права, з неправильним застосуванням норм матеріального права.
Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції передчасно надав справі №826/17610/16 преюдиційного значення, а окрім того, посилається на практику Верховного Суду під час розгляду аналогічних справ та ті висновки, що позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, втратив своє право на оскарження наказу про проведення фактичної перевірки, скасування якого не може призвести до відновлення порушених прав, що у свою чергу виключає можливість задоволення позовних вимог у даному випадку.
Посилаючись на такі та інші обставини, відповідач просить задовольнити апеляційну скаргу.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, після усунення апелянтом недоліків апеляційної скарги згідно ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 лютого 2021 року, відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ГУ ДПС  у м. Києві, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та заперечень проти поданих заяв та клопотань. Іншою ухвалою від 16 березня 2021 року призначено справу до розгляду в порядку письмового провадження.
Письмового відзиву від позивача у справі не надходило, що не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно з частиною другою            статті 312            Кодексу адміністративного судочинства України, якою, зокрема, передбачено, що апеляційна скарга на ухвалу суду про зупинення провадження у справі розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Відповідно до частини першої      статті 308 Кодексу адміністративного судочинства  України      суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд першої інстанції, зупиняючи провадження у справі виходив з того, що наявні правові підстави для зупинення провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/17610/16.
При цьому судом першої інстанції враховано, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 листопада 2016 року зупинено провадження в адміністративній справі №826/7321/16 до набрання законної сили судовим рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва у справі №826/17610/16/16 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Андре Тан» до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання протиправним та скасування наказу.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 24 січня 2019 року поновлено провадження у справі №826/7321/16, оскільки постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року залишено без змін рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року в адміністративній справі №826/17610/16.
Надалі, постановою Верховного Суду від 26 березня 2019 року скасовано рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 30 березня 2018 року та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 19 червня 2018 року у справі №826/17610/16, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 травня 2019 року адміністративну справу №826/17610/16 прийнято до свого провадження суддею Літвіновою А.В. та станом на 03 грудня 2020 року рішення в адміністративній справі №826/17610/16 не прийнято.
Також судом першої інстанції зазначено, що оскільки при задоволенні судом клопотання про зупинення провадження ухвалою суду від 30 листопада 2016 року встановлено, що результат розгляду позовних вимог в адміністративній справі №826/17610/16 матиме преюдиціальний характер для адміністративної справи №826/7321/16, то наявні підстави для зупинення провадження у даній справі
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.
Відповідно до пункту 3 частини першої   статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України   суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Тобто, зупинення провадження у справі на підставі даного пункту частини першої   статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України   можливе виключно у випадку об`єктивної неможливості розгляду справи до вирішення іншої за відсутності умови, що зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, предметом розгляду справи № 826/17610/16 є позовні вимоги щодо визнання недійсним наказу ГУ ДФС у м. Києві від 02.02.2016 року №322 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки», який став підставою для проведення зазначеної перевірки, за результатами якої у свою чергу складено Акт №12/26-15-13-07-01/35634542 та зафіксовано  порушення вимог податкового, валютного та іншого законодавства при здійсненні операцій з контрагентами позивача ТОВ «Андре Тан». За результатами проведеної перевірки складено оскаржувані у справі №826/7321/16 податкові повідомлення-рішення від 03.03.2016 року.
У цьому зв`язку судова колегія зазначає, що відповідно до положень   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на приписи зазначеної норми процесуального закону, обґрунтованим визнається судове рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для справи чи для вирішення певного процесуального питання, висновки суду про встановлені обставини є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються належними і допустимими доказами.
Це означає, що судове рішення має містити пояснення (мотиви), чому суд вважає ту чи іншу обставину доведеною або не доведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Кожен доречний і важливий аргумент особи, яка бере участь у справі, повинен бути проаналізований і одержати відповідь суду.
Отже, колегія суддів вважає виправданим висновок суду першої інстанції щодо необхідності зупинення провадження у справі №826/7321/16 до набрання законної сили судовим рішенням у справі №826/17610/16 для повного відображення обставин, що мають значення для справи.
Щодо доводів відповідача в апеляційній скарзі стосовно порушення внаслідок зупинення провадження у справі, встановлених строків розгляду справи, колегія суддів зазначає таке.
У силу приписів частини десятої статті 120 Кодексу адміністративного судочинства України зупинення провадження в адміністративній справі зупиняє перебіг усіх процесуальних строків у цій адміністративній справі. Перебіг процесуальних строків продовжується з дня поновлення провадження.
Колегією суддів також враховується, що у постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 12.12.2019 року у справі №826/25204/15 підкреслено, що тривале зволікання судами з розглядом трудових спорів, різновидом яких є спори щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, ставить під загрозу дотримання з боку України пункту 1 статті 6 Конвенції.
Разом з тим, оскільки у межах спірних правовідносин тривале зволікання зумовлене об`єктивними, незалежними від адміністративного суду причинами, колегія суддів не вважає за можливе стверджувати про невиправданість зупинення провадження у даній справі у розрізі закріплених у   статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України   вимог щодо того, що рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
За встановлених обставин, колегія суддів не вбачає процесуальних порушень з боку суду першої інстанції при вирішенні питання щодо зупинення провадження у справі, а також не знаходить підтвердженими посилання апелянта на наявність порушень норм матеріального права. 
Відповідно до      статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України      суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями   312,   316,         321,         322,         325,         329 Кодексу адміністративного судочинства України,   Шостий   апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві залишити без задоволення.
Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 03 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.
 
Суддя-доповідач                                                                                                             О.М. Кузьмишина

Судді                                                                                                                                           Л.О. Костюк

                                                                                              О.Є. Пилипенко