ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/27412/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Гарник К.Ю.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 червня 2021 року                                                                                            м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача:                                                        Собківа Я.М.,
                 суддів:                                                    Глущенка Я.Б., Черпіцької Л.Т.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Міністерства оборони України, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року;
- зобов`язати Міністерство оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року, застосувавши при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць – січень 2008 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправними дії Міністерства оборони України щодо невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
Зобов`язано Міністерство оборони України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі позивач просить скасувати вказане рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення в цій частині, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено, що правильність застосування базового місяця січень 2008 року підтверджується листом Міністерства оборони України, в якому директор Департаменту фінансів Міністерства оборони України зазначає, що відповідно до роз`яснень Мінсоцполітики місяць підвищення посадових окладів (тарифних ставок) (базовий місяць) для нарахування індексації є січень 2008 року (лист від 29.12.2017 № 122/0/66-17).
Відповідач теж звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.        
Відповідно до ч.1   ст. 308 КАС України   суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 2 ч. 1  ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).
Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.  
Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходив військову службу, перебував у розпорядженні директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, колишній заступник начальника відділу персоналу адміністративного управління та персоналу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України.
Наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 04 вересня 2020 року №435 позивача звільнено з військової служби у запас за підпунктом «б» (станом здоров`я) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідно до наданої суду копії витягу з наказу начальника Головного управління майна та ресурсів (по стройовій частині) від 09 вересня 2020 року №168 полковника ОСОБА_1 , який перебуває у розпорядженні директора Департаменту кадрової політики Міністерства оборони України, колишнього заступника начальника відділу персоналу адміністративного управління та персоналу Головного квартирно-експлуатаційного управління Збройних Сил України, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 04 вересня 2020 року №435 з військової служби у запас за підпунктом «б» (за станом здоров`я) відповідно до пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», направлено для зарахування на військовий облік до Дарницького районного у місті Києві військового комісаріату, а також виключено зі списків особового складу Головного управління майна та ресурсів та всіх видів забезпечення з 09 вересня 2020 року.
30 вересня 2020 року представник позивача звернувся до Міністерства оборони України з заявою, в якій просив надати відповідь, чи проводилось нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення з 01 січня 2016 року по 01 березня 2018 року.
Листом від 21 жовтня 2020 року №248/З/8/534 представника позивача повідомлено про те, що за період 2016-2018 роки індексація не проводилась, оскільки відповідно до кошторисів на вказаний період, видатки на індексацію передбачені не були. Також зазначено, що у межах наявного фінансового ресурсу можливості виплати індексації грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України у січні 2016-лютому 2018 року у Міноборони не було.
Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.
За наслідком перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, колегія суддів доходить наступних висновків.
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.
Згідно з ч.1 ст.2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення).
Відповідно до ст.ст.4, 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.
Згідно зі ст.5 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з Державного бюджету України, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів Державного бюджету України. Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.
Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначені Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 (далі - Порядок №1078).
Відповідно до п.1-1 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17.07.2003 року, підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту.
Пунктом 6 Порядку №1078 встановлено, що виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.
Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.
При цьому, як вірно зазначено судом першої інстанції, базовим місяцем при обчисленні індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації слід вважати підвищення грошового забезпечення за рахунок зростання його складових, які не мають разового характеру.
В обґрунтуваннях апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначено, що підстав для відмови в задоволенні вимоги про застосування при нарахуванні та виплаті індексації базовий місяць - січень 2008 року, судом першої інстанції не наведено.
Так, на думку позивача, базовим місяцем вважається місяць, в якому підвищена тарифна ставка (посадовий оклад) військовослужбовця за посадою, яку він займає. Визначення базового місяця залежить тільки від зміни розміру тарифної ставки (посадового окладу), яке вперше відбулось у січні 2008 року на підставі Постанови Кабінету Міністрів України «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 07.11.2007, місяці, у якому відбулося збільшення розміру посадового окладу штату. При цьому, загальна сума збільшення грошового забезпечення перевищила суму індексації нараховану в цьому місяці і відповідно до абз. 1 і 2, п. 5 Порядку № 1078 січень 2008 року став базовим місяцем для нарахування індексації заробітної плати.
Чергове підвищення грошового забезпечення військовослужбовців відбулося лише з 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №   704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яким Постанову № 1294 визнано такою, що втратила чинність. Таким чином, з 1 січня 2008 року до 1 березня 2018 року грошове забезпечення військовослужбовців в частині основних та додаткових видів грошового забезпечення не змінювалося, за винятком премій, які регулювалися відомчими наказами Міністерства оборони України та керівників інших центральних органів виконавчої влади, які здійснюють керівництво військовими формуваннями.
Відтак, на переконання ОСОБА_1 правильність застосування базового місяця січень 2008 року також підтверджується листом Міністерства оборони України, в якому директор Департаменту фінансів Міністерства оборони України зазначає, що відповідно до роз`яснень Мінсоцполітики місяць підвищення посадових окладів (тарифних ставок) (базовий місяць) для нарахування індексації є січень 2008 року (лист від 29.12.2017 № 122/0/66-17).
Враховуючи викладене, колегія суддів зазначає наступне. 
Так, підставою для встановлення «базового» місяця індексації є підвищення посадових окладів особи.
Точкою відліку для обчислення індексу споживчих цін є місяць підвищення посадового окладу. Цього місяця значення індексу споживчих цін приймають за 1 або 100%, а приріст індексу розраховується з наступного місяця. При цьому, нарахування індексації проводиться в місяці, наступному за місяцем, у якому був офіційно опублікований індекс інфляції. Проте коли настане право на індексації грошового забезпечення, а також яким буде коефіцієнт поточної індексації, залежить від розміру приросту індексу споживчих цін.
З системного аналізу наведених вище релевантних норм випливає, що законодавством встановлений обов`язок для підприємств, установ, організацій, незалежно від форм власності, проводити індексацію заробітної плати у разі перевищення величини індексу споживчих цін встановленого порогу індексації.
Натомість, позивач не надав будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що основний розмір його грошового забезпечення не змінювався протягом січня 2008 року - лютого 2018 року.
Отже, відповідачу необхідно встановити базовий місяць, у якому грошове забезпечення позивача зросло за рахунок його постійних складових, тобто встановити останнє підвищення посадового окладу за військовим званням майора для визначення базового місяця для нарахування індексації.
Розрахунок індексації грошового забезпечення є компетенцією відповідача як органу, в якому позивач проходив службу, і який виплачував йому грошове забезпечення. Саме на відповідача за наявності законних підстав покладається обов`язок нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення.
Таким чином, визначення розміру індексації грошового забезпечення, який підлягає виплаті на користь позивача належить до компетенції відповідача і суд не має повноважень здійснювати її розрахунок до моменту його проведення відповідачем. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого розрахунку у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини.
Оскільки на даний час нарахування та виплата на користь позивача індексації грошового забезпечення не здійснювалося, колегія суддів вважає, що відсутні порушені права позивача щодо правильного нарахування на його користь відповідачем індексації грошового забезпечення, які підлягають захисту в судовому порядку.
При цьому, надаючи оцінку листу Міністерства соціальної політики України від 29.12.2017 №122/0/66-17, колегія суддів зазначає, що такий лист не є нормативно-правовим актом та має інформаційний та рекомендаційний характер, а тому не може бути врахований судом.
При цьому, відмовляючи позивачу у такій виплаті відповідач не зазначав базовий місяць для нарахування індексації, а лише вказував на відсутність фінансування, та підкреслив, що на момент нарахування індексації грошового забезпечення у грудні 2018 року базовими місяцями були липень та листопад 2015 року. 
З огляду на викладене, суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог, дійшов правомірного висновку, зобов`язавши Міністерство оборони України нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення позивачу за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року, без застосування при нарахуванні та виплаті індексації базового місяця - січень 2008 року.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених  статтею 78 цього Кодексу.
Всі наведені апелянтами доводи не спростовують вірних висновків суду першої інстанції.
Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Міністерства оборони України - залишити без задоволення.   
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2020 року - залишити без змін.   
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                    Собків Я.М.

Суддя                                                                       Глущенко Я.Б.

Суддя                                                                         Черпіцька Л.Т.