ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2021 року
м. Харків
Справа № 643/19081/20
Провадження № 22-ц/818/3104/21
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого Кругової С.С.,
Суддів Маміної О.В, Пилипчук Н.П., 
Учасники справи :
Позивач:                Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк»,
Відповідач:            ОСОБА_1  ,                           
розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства  Комерційний банк «Приват Банк» на рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2021 року (суддя Довготько Т.М.), -
встановив :
У грудні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 11 305,84 грн. та судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог зазначав, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 11.03.2016 року. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 8 000,00 грн. Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку із чим станом на 18.10.2020 має заборгованість у сумі 11 305,84 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 166,04 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 в розмірі 2 216,80 грн., пені у розмірі 2 923,00 грн. 

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2021 року в задоволенні позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» відмовлено. 
Рішення суду оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що позичальник отримав кредитний ліміт на кредитну картку та активно користувався кредитним лімітом Банку, що прослідковується у розрахунку заборгованості. Вказує, що відповідач укладання чи не укладання кредитного договору не оспорював, розрахунок заборгованості не спростував, не доведено відсутність заборгованості та відповідно, виконання умов договору належним чином, не заперечував проти наявності між сторонами кредитних зобов`язань, зустрічних позовних вимог не заявляв, таким чином судом помилково відмовлено в задоволені позовних вимог. Просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов задоволити в повному обсязі.
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.
Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині відмови у задоволенні позовних вимог, тому в іншій частині вказане рішення судом не переглядається.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищевикладене, оскільки із матеріалів справи не вбачається обставин, які б унеможливлювали розгляд справи без повідомлення учасників справи, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Матеріалами справи встановлено, що 11.03.2016 ОСОБА_1 було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом відповідача у заяві. 
ОСОБА_1 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайтіhttps://privatbank.ua/terms/.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Із матеріалів справи убачається, що в порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконав, допустив прострочення повернення кредиту із його складовими частинами, внаслідок чого станом на 18.10.2020 заборгованість становить 11 305,84 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 6 166,04 грн., заборгованості за відсотками нарахованими за прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України в розмірі 2 216,80 грн., пені у розмірі 2 923,00 грн.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що представником позивача не надано жодного належного та допустимого доказу укладення договору банківських послуг та факту видачі кредиту, що свідчить про недоведеність порушення відповідачем прав позивача.
Проте, колегія суду з такими висновком не погоджується з огляду на наступне.
На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надав копію анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 11.03.2016, яка підписана сторонами.
Відповідач не заперечив факт підписання ним заяви від 11.03.2016 та отримання кредитних коштів.
Розрахунком заборгованості стверджується отримання боржником суми коштів кредитного ліміту. Отримання коштів підтверджується також випискою по рахунку. (а.с.5-9)
Згідно довідки про зміну умов кредитування від 28.11.2015 ОСОБА_2 отримано картку № НОМЕР_1 з кредитним лімітом 5500 гривень, яка в подальшому перевипускалась и кредитний ліміт змінювався. (а.с.11)
Згідно наданої банком виписки по рахунку за договором вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами.
З наданого позивачем розрахунку вбачається наявність заборгованості за тілом та простроченим тілом кредиту, тому висновок місцевого суду, щодо відмови у стягненні заборгованості за простроченим тілом кредиту не ґрунтується на вимогах закону та матеріалах справи, оскільки прострочене тіло кредиту - це ті кошти, які були надані позивачем у розпорядження відповідача та ним використані без їх повернення.
Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про відмову у стягненні заборгованості за тілом кредиту – 6166,04,97 грн.
Тому заборгованість за тілом кредиту в сумі 6166,04,97 грн підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
У заяві позичальника від11.03.2016, підписаній сторонами, відсутні умови договору про нарахування відсотків за користуванням кредитом, встановлення відповідальності у вигляді неустойки (штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, чи інших видів відповідальності.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів банку та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті:https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.
Проте, матеріали справи не містять підтверджень, що саме цей Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати відсотків,неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.
Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другоюстатті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк.
У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першоїстатті 634 ЦК Україниза змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.
За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків та штрафу за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.
Враховуючи наведене відсутні правові підстави стягнення з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» відсотків та штрафів.
З урахуванням викладеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по тілу та простроченому тілу кредиту, що призвело до ухвалення незаконного рішення, що відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог частково та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 6166,04,97 грн за тілом кредиту.
В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.
У зв`язку із скасуванням судового рішення та частковим задоволенням позовних вимог, підлягає зміні розподіл судових витрат пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 141 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» за подання позову у розмірі 1145,59 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1718,39 грн судового збору.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд
постановив:
Апеляційну скаргуАкціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» - задовольнити частково.
Рішення Московського районного суду м.Харкова від 19 лютого 2021 року в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту у розмірі 6166, 04 гривень - скасувати.
Ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 31.03.1999 р., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) заборгованість за кредитним договором № б/н від 11.03.2016 року у розмірі 6166 (шість тисяч сто шістьдесят шість) гривень 04 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий Московським МВ ХМУ УМВС України в Харківській обл. 31.03.1999 р., проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 14360570, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д) судові витрати за подання позову у розмірі 1145,59 грн. та за подання апеляційної скарги у сумі 1718,39 грн.
В решті рішення залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий                                                                  С.С. Кругова
Судді                                                                         О.В. Маміна
                                                                       Н.П. Пилипчук